Oricui îi place să ghicească. Cap sau pajură? Pajură sau cap?
Haideţi, încercaţi. Aveţi două şanse din una să nimeriţi.
Va fi băiat sau fată? Toţi oamenii cred că ştiu,
şi sunt şanse ca jumătate dintre ei să aibă dreptate.
Va fi candidatul pe care îl vreţi
sau celălalt?
Mă bucur să te văd, Bud. Mulţumesc pentru sprijin.
Mă bucur să te văd, Mike.
Bună alegere, Mike.
Ştiu că mă pot baza pe tine, Allison.
Eşti bine? Ce se întâmplă?
Nimic... Am visat urât. A fost un coşmar obişnuit.
Îmi fac griji pentru Devalos şi pentru alegeri.
Înţeleg... Soţia mea suferă de stres electoral.
Înfricoşătoare idee...
Eu votez pentru şeful mamei. Tu votezi pentru el?
- Ce tot vorbeşti? Tu nu poţi vota. - Ba da. Dacă vreau, pot.
Mama a spus că pot orice dacă vreau cu orice preţ.
Asta nu are legătură cu mama. Eşti prea mică. E ilegal.
Cum adică "ilegal"? Tu eşti destul de mare?
Nici nu am voie să conduc. Uite cum stă treaba...
La 16 ani poţi să conduci şi să vezi filme nerecomandate minorilor.
La 18 ani, poţi să mergi la facultate şi să votezi,
iar la 21 de ani poţi să bei şi să faci ce vrei.
Cine spune asta?
Nici nu poate fi vorba de băut şi de şofat,
şi nimeni din familia asta nu pleacă nicăieri
până când nu învăţaţi să vă faceţi patul şi să vă spălaţi rufele.
- Dar e greu... - Mie-mi spui?
- Uită-te la toate astea! - Totul e pregătit.
Şi-a amintit cineva să cheme o dădacă?
Nu ştiu... A chemat cineva? Marie, ai chemat tu o dădacă?
Ieşiţi în seara asta?
Da. Se pare că iadul a îngheţat, în sfârşit.
Merg cu mama voastră la film şi, poate, şi la cină.
Singuri. Doar noi doi.
Toată lumea va crede că am nişte spiriduşi care lucrează pentru mine.
Fii atentă... În seara asta e o prezentare specială
cu "Memoriile unei gheişe" Nu ţi-a plăcut cartea?
Ba da, mi-a plăcut mult. Ar trebui să mergem.
- Ce e gheişă? - Întreab-o pe mama ta.
Ce e o gheişă?
Lucrurile vor fi diferite sub conducerea mea, dle primar.
Fiţi sigur că nu voi ezita să sparg câteva capete din când în când.
Da, vă puteţi baza pe mine.
Allison!
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Ştiu că, de obicei, candidaţii se confruntă o singură dată,
dar de ce să nu dăm electoratului o a doua şansă să decidă?
Prea multă democraţie nu strică.
Încetează, Nate... Avem noroc dacă umplem sala şi pentru o confruntare.
Nu te mai da mare. Nu sunt camere de filmat aici.
Bine, dle procuror, cum doriţi. Înţeleg. Conduceţi în sondaje
şi nu vedeţi de ce aţi participa la încă o confruntare cu mine.
Nu uitaţi, în politică lucrurile se schimbă repede.
Îmi asum riscul.
O tânără e violată şi ucisă în propria casă.
Săptămâna aceasta, acest om, Clyde Morton,
a fost arestat în legătură cu atacul. E acelaşi Clyde Morton
care a pătruns, înarmat acum trei ani în casa unor bătrâni.
De ce nu era acest criminal periculos după gratii?
De ce a trebuit să moară o femeie nevinovată?
Deoarece procurorul general Manuel Devalos a refuzat
să aplice pe deplin legea.
Nu e timpul ca Phoenix să aibă un procuror dur?
Votaţi cu Nathan Bradley, un om nou, sânge proaspăt, valori solide!
Plătită de Comitetul pentru alegerea lui Nathan Bradley.
Clyde Morton? Ce vrei să spui? E doar un puşti speriat!
Cel puţin, aşa era acum trei sau patru ani.
Da? Mulţumesc.
Da, el e. A fost arestat pentru intrare prin efracţie.
Avea 14 sau 15 ani. A fost trimis la casa de corecţie.
- A ieşit? - Ar trebui... A ieşit acum o lună.
Ţin minte că primarul a făcut mult caz. Voia să-l judecăm ca adult.
Avea o armă străveche şi un singur glonţ în buzunar.
Din câte ţin minte, glonţul nici măcar nu era în armă
şi, după spusele bătrânilor în a căror casă a pătruns,
nici nu a scos arma. Ce legătură are asta cu contracandidatul meu?
Cândva, până în alegeri, Clyde Morton va viola şi va ucide o tânără.
Şi ştii asta...
Am văzut o reclamă pe care o va difuza oponentul dv.
după ce se va întâmpla. Am văzut-o în minte...
Şi l-am văzut pe Bradley. L-am văzut, chiar aici, în spatele acestui birou.
Trebuie să îl oprim cumva şi să salvăm viaţa acestei femei.
Bradley va, folosi crima împotriva dv. Ce vom face?
Nu cred că putem să facem ceva.
Nu pot proteja victima când nu ştim cine e,
şi nu-l pot aresta pe Clyde Morton
pentru o crimă pe care nu a comis-o încă.
Nu putem pune pe cineva să-l supravegheze?
Nu putem trimite poliţia la el acasă, ca să ştie că e supravegheat?
L-aş putea suna pe ofiţerul lui de supraveghere...
Nu cred că e de ajuns.
Atunci, dă-mi numele victimei sau măcar o descriere.
O voi pune sub supraveghere permanentă.
Nu pot.
Nu ştiu ce să zic, Allison.
Puteam să-l judec ca adult şi să-l închid foarte mult timp,
dar instinctul mi-a spus să nu fac asta.
Mi-am zis că va fi o greşeală stupidă,
că e un puşti care merită o a doua şansă.
Acum, tu îmi spui că va ucide pe cineva...
Având în vedere că nu am multe opţiuni,
cred că înţelegi când îţi spun din toată inima că sper să te înşeli.
Două pentru "Memoriile unei gheişe", vă rog.
Poftim.
Aceea e coada la care trebuie să stăm?
- Da, domnule. - Mulţumesc.
Ce facem? Mâncăm ceva, îi sunăm pe copii sau puţin din amândouă?
Dulciuri.
- Dumnezeule, Joe! Joe Dubois... - Karen!
Nu-mi vine să cred...
Auzisem că locuieşti în Phoenix.
Ce faci aici?
- Asta e mai mult decât fizica... - Asta e fizică.
Totul e fizică.
Părinţii lui Steve locuiesc aici. Steve?
Soţul meu, Steve, un prieten din facultate, Joe Dubois.
Bună. Ea e soţia mea, Allison. Ea e Karen Jane.
- Acum mă cheamă Herzfeld. - Karen Herzfeld...
Am fost colaboratori în facultate, cu multe luni în urmă.
Nu chiar aşa de multe.
Îmi pare bine, dna colaboratoare. Domnule soţ al colaboratoarei...
Dna soţie a colaboratorului...
Ce ai mai făcut?
Am avut grijă de copii, de câini, de omul ăsta
şi de agenţia noastră imobiliară.
Agent imobiliar... Cine ar fi crezut?
Iar tu eşti preşedintele cărui program de cercetare în fizică
şi la care facultate?
Nu sunt nimic din cele de mai sus. Sunt inginer la Aerodytech.
E de înţeles...
- Ce aţi venit să vedeţi? - Am venit la filmul cu gheişa.
- Noi tocmai am ieşit. O să vă placă. - Bine.
Trebuie să intrăm. Mi-a părut bine să te revăd.
Şi mie.
- Ar trebui să ne mai întâlnim. - Da, ar trebui.
- O să te sun la birou. - Sigur. Aşa să faci.
- În regulă... - Bine.
Mi-a părut bine, Allison. - Şi mie.
- E drăguţă. - Doar aşa poţi fi gheişă.
- Mă refer la Karen. - Da... Tot ce se poate.
Nu-mi amintesc să-mi fi vorbit despre ea.
Am urmat un seminar un semestru, după care mi se pare că s-a transferat.
O clipă, nici nu mi-am amintit cum o cheamă.
Crezi că şi-a dat seama? M-am descurcat bine?
Tu te descurci întotdeauna bine.
Nu-l lăsa să-ţi scape...
Dimineaţă am lăsat geamul deschis. Cred că motanul a fugit.
Eu? Rezist... Nu, n-am pe nimeni.
Încă nu sunt pregătită.
Titu! Unde eşti?
În afară de asta, am un motan. Cel puţin, aveam. Titu!
Cred că a fugit.
Poftim? O să vină când o să-i fie foame.
Te mai sună cineva?
Bine, vorbim altădată. La revedere.
Titu, unde te ascunzi?
Titu?
Titu! Pisoiaş!
Bună dimineaţa... Ce e, te uiţi după alt film?
Da, speram să întâlnim şi alte foste prietene.
- Bine... Vrei să-mi spui ceva? - Nu ştiu. Tu vrei să-mi spui ceva?
Încă mai eşti supărată pentru aseară?
M-am întâlnit cu o fostă prietenă, care acum e măritată. Ce mare lucru?
Scrie în ziar despre ea?
Noaptea trecută am avut un vis în care am văzut o femeie.
Venea de la lucru şi în casa ei era un străin.
Am crezut că s-a întâmplat noaptea trecută şi că scrie în ziar.
Şi femeia asta e Karen?
Ştii ceva să lăsăm asta. Sunt doar puţin supărată.
- Văd asta. Îmi spui şi mie de ce? - Nu ştiu...
Credeam că ştiu despre toate. Credeam ca ne-am spus absolut tot.
Aşa şi e. Ne-am spus.
- Însă tu ai uitat de cineva. - Nu cred asta.
Aminteşte-ţi cu cine vorbeşti şi spune-mi încă o dată asta!
Ştii ceva? Habar nu am despre ce vorbim.
- Bine... - Bine.
"Asta e fizică. Totul e fizică."
Ia te uită, începe să-şi amintească...
Dumnezeule...
Înţeleg. Erau aşa de multe pe atunci, încât e greu să ţii socoteala.
Allison, asta a fost acum 15 ani...
S-a întâmplat doar o dată, şi eram beţi criţă.
Dar s-a întâmplat!
Am uitat, bine? Nici unul dintre noi n-a mai vorbit despre asta.
Ne-am prefăcut că nu s-a întâmplat. A fost unul dintre acele lucruri
despre care ştii că nu sunt bune de îndată ce se întâmplă.
Eu am avut altă impresie.
- Crede-mă, exagerezi. - Serios?
Tu cum ai reacţiona dacă ai vedea în minte un film porno cu mine?
- Vrei să spui că ne-ai văzut? - Crede-mă, nu mi-am dorit asta!
Nu l-am văzut în programul TV ca să îl trec pe lista de filme preferate.
- Mi-a apărut în minte. - Glumeşti... Nu e drept, Allison!
Nu numai că nu e drept, ci e şi înfricoşător.
Nu ai nici un drept să intri în mintea mea.
De ce crezi că l-am văzut în mintea ta?
Poate că l-am văzut în mintea ei.
- Conversaţia asta e absurdă... - Poate că ea nu a "uitat".
Poate că ea nu a crezut că a fost o greşeală de îndată ce s-a întâmplat.
Tu auzi ce spui? Ţipi la mine pentru ceva care s-a întâmplat
înainte să te cunosc, la care nu mă gândesc niciodată
şi despre care am uitat. De ce ţipi la mine?
Nu pot să controlez ce gândeşte. În plus, asta a fost acum 15 ani!
- Ce-i vei spune când va suna? - Ce vrei să spui? Nu o să sune.
- Ba da! - Ba nu, era doar politicoasă.
Vrea ceva de la tine. Ştiu asta.
Vrea ceva? Probabil că nu l-ai remarcat pe soţul ei...
N-am spus că vrea încă o lecţie de fizică!
Allison...
Joe Dubois.
Bună, Joe. Sunt Karen, fosta ta colaboratoare la fizică.
Karen?
- Karen... Bună. - Bună. Nu credeai că o să te sun...
Aşa e, nu credeam...
- Surpriză! - Da, e o surpriză.
- Ştiu că eşti ocupat... - Nu, e în regulă.
Eşti sigur? Pentru că aş vrea să stăm de vorbă despre ceva.
- Sigur... - Dar aş prefera să ne vedem.
Dar îmi place!
E ciudat. Tată, spune-i că trebuie să-l dea jos.
Ai observat că ochii lui par să te urmărească peste tot?
- Nu e amuzant. - Tată...
Jumătate din cameră aparţine surorii tale.
Ei îi place posterul, şi îmi place şi mie.
Mama are dreptate. Nu strică să ştii ceva politică.
Nici nu ştii despre ce vorbeşte! Îţi plac doar culorile.
Ariel, scumpo, lămurim totul dimineaţă, bine?
Bine.
- Somn uşor. - La fel, mamă.
Vise plăcute.
Noapte bună.
Aşadar, speră să te înşeli? Ăsta e planul lui?
Aşa s-ar părea.
Are dreptate, nu poate face nimic. Nu i-am dat nici o informaţie utilă.
Şi, uneori, mă mai înşel...
Opreşte-te! Cine eşti şi ce ai făcut cu soţia mea?
Vorbesc serios. Are dreptate.
Interpretez greşit, exagerez
şi uneori văd fum acolo unde nu e foc.
Scuză-mă, despre ce vorbim?
Despre politică, foste prietene...
Îmi pare rău dacă am exagerat.
Sincer să fiu, dacă aş găsi nişte poze deocheate
cu tine şi un fost iubit, şi mie mi s-ar întuneca mintea.
Şi, dacă asta te face să te simţi mai bine,
nu te-ai înşelat chiar aşa de mult. M-a sunat azi.
- Da? Ce vrea? - Să luăm prânzul. Joi.
Serios? Doar voi doi?
Linişteşte-te. Nu e vorba de fum, foc sau altă formă de combustie.
Am invitat-o la cantina noastră. Vom fi doar noi şi o grămadă de colegi.
- Bine gândit, Lincoln. - Orice ca să-ţi fac pe plac, Louise,
- Vrei să-ţi parcheze cineva maşina? - Vreau un serviciu.
N-am mai luat niciodată asemenea măsuri preventive.
Cel puţin, mă aleg cu o motocicletă zburătoare ca a lui Tom Cruise?
Sigur. Te va aştepta când ajungem la primărie.
Sigur nu e o problemă?
Să trecem pe la casa lui ca să ştie că e supravegheat?
N-am nimic împotrivă, mai ales dacă, tu crezi că e important pentru Manny.
Cred că putem salva o viaţă.
Ştiu că nu se procedează aşa şi că nu e tocmai în regulă...
- El nu ştie. - Cine nu ştie?
Devalos. Nu ştie că facem asta. Cred că s-ar supăra dacă ar afla.
Un motiv în plus să nu-i spunem.
Vă pot ajuta cu ceva?
Mă numesc Lee Scanlon. Sunt detectiv al departamentului de poliţie.
Speram să vorbim cu Clyde Morton.
Sunt mama lui. Acum nu e aici. Îşi caută de lucru.
- S-a întâmplat ceva? Are probleme? - Voiam să vorbim cu el.
- Tu nu arăţi ca o poliţistă. - Lucrez la Procuratură.
Sper ca şeful tău să câştige. E isteţ şi cred că îi pasă de alţii.
Băiatul meu putea să facă ani grei de închisoare,
dar lui i s-a făcut milă. Aşa ceva nu vezi prea des.
Într-un fel, de aceea am şi venit. Vrem să ne asigurăm că e bine.
N-am vrea să aibă vreo problemă.
Credeam că de aceea există ofiţerul pentru supraveghere...
Puteţi să spuneţi cui trebuie
că fiul meu nu mai face probleme. A terminat cu asta.
Ne bucurăm să auzim asta, doamnă, dar am vrea totuşi să vorbim cu el.
Ştiţi când se întoarce?
O să vină târziu. Cred că şi-a făcut o prietenă.
- Nu e ilegal, nu? - Nu, doamnă.
Spuneţi-i că am trecut pe aici şi că vom reveni.
M-am simţit groaznic? Nu e plăcut să fii minoritar...
Dar, asta te face să te simţiţi mai bine,
şi mama lui Jeffrey Dahmer îl credea un sfânt.
Clyde... Clyde Morton?
Stai aici.
Are hemoragie intracraniană.
Doar peste două zile se va şti dacă supravieţuieşte sau nu.
- Ce s-a întâmplat? De ce a fugit? - Nu ştiu. Nu am găsit nimic.
Poate că a intrat în puică fiindcă şi-a dat seama că sunt poliţist.
A fost un accident, unul groaznic şi stupid.
Ştii care e definiţia cuvântului "accident", Allison?
Îmi pare rău... Mă refeream la accidentul cu maşina.
Prin definiţie, un accident e un eveniment întâmplător.
Să înţeleg că tu şi detectivul Scanlon eraţi întâmplător
la casa lui Clyde Morton, deşi discutaserăm deja asta?
Deşi îţi spusesem foarte clar că politica noastră nu e
să hărţuim cetăţenii pe baza ideii că ar putea comite acte ilegale?!
- Te-am întrebat ceva! - Calmează-te. Am vrut să te ajutăm.
Să mă ajutaţi?! Încălcând drepturile unui om?
Băgându-l în spital? Folosindu-vă de numele acestei instituţii?
Mulţumesc, Lee... Mulţumesc pentru ajutor.
- Îmi pare rău... - Nu-ţi cere scuze.
- Nu noi conduceam maşina aceea. - Da...
Ai dreptate...
Află cum se numeşte doctorul care îl tratează pe Clyde Morton.
Aş vrea să vorbesc cu el, dacă se poate.
Îmi pare foarte rău...
Nu-mi cere mie scuze. Nu eu sunt pe un pat de spital.
Spune.
Încerc să-l găsesc pe doctor şi aţi întârziat zece minute la tribunal.
Vă mulţumesc amândurora. Mă voi ocupa eu de asta.
- Noapte bună, scumpo. - Noapte bună, tată.
Noapte bună, draga mea.
Mama nu ne spune noapte bună?
O să vină mai târziu, când veţi dormi.
- Atunci, cum să ştiu că a venit? - Ai încredere în mama ta, nu?
Cred că da... Spune-i că poate o să vin pe furiş, când doarme,
să o sărut la culcare.
O să-i spun.
Încă mai aştepţi?
Bună seara. Aş vrea să aflu cum se simte Clyde Morton.
Mulţumesc.
E încă la Terapie Intensivă.
Bine... Cum te simţi?
- Mai contează? - Contează pentru mine.
Groaznic... Mă simt tristă, vinovată, confuză...
Mă duc să le spun noapte bună fetelor.
Bine.
Te iubesc.
Nu, nu am ajuns la sală. A trebuit să fac ceva după muncă.
N-am nimic. Sunt bine, doar că sunt puţin obosită.
Nu...
La naiba! Am lăsat geamul deschis dimineaţă. Cred că motanul a fugit.
Serios, sunt bine.
Un cunoscut a avut un accident şi sunt puţin tulburată.
Titu, unde eşti?
Titu?
Nu putem să vorbim altădată?
Vreau doar să fac un duş, să mă uit la televizor şi să vegetez.
Titu...
Bine. Vorbim mâine. Şi eu. La revedere.
Scanlon.
Bună. Sunt Allison. Clyde Morton a ieşit de la Terapie Intensivă.
Minunat. O să-i trimit o felicitare.
Vreau să vorbesc cu el.
De ce? E clar că nu va face rău nimănui, cel puţin, nu prea curând.
Am avut din nou visul acela. Era aceeaşi femeie, totul era la fel.
Hainele erau puţin diferite, dar în rest...
Allison...
Ar putea să ştie ceva care să ne ajute.
Ştii că şeful tău şi prietenul meu era să facă ieri un atac de cord...
Trebuie să găsesc pe cineva care să aibă grijă de copii.
Nu cred că pot ajunge acolo decât pe seară.
- Nu înţelegi când ţi se spune "nu"? - La cinci, ai spus?
- Salut. - Bună.
Mulţumesc că ai venit până aici.
Mulţumesc că ai fost de acord să mă vezi. Ştiu că eşti foarte ocupat.
Ai spus că e ceva important.
Ce e bun aici?
Nimic. Scaunele. Era aproape.
- Domnule Dubois... - Mulţumesc.
- Îţi place peştele? - Da.
Două porţii cu ce peşte aveţi azi în meniu.
- Îţi mai place ceaiul la gheaţă? - Da.
Şi două ceaiuri. Mulţumesc.
Aşadar...
Ai fost la fel de surprins ca şi mine când ne-am întâlnit?
Da, am fost destul de surprins.
Soţia ta e foarte drăguţă.
Mulţumesc. Aşa am luat-o. Nu am nici un merit.
- Şi Steve pare drăguţ. - Aşa şi este. E foarte drăguţ.
- Crezi în destin? - Ciudat că întrebi asta...
Nu credeam, dar, după facultate, după ce m-am căsătorit...
Uite cum stă treaba...
În ultimii ani am simţit un fel de gol în viaţa mea,
şi am încercat să-mi dau seama cum să-l umplu,
să înţeleg ce e şi ce să fac. Şi săptămâna trecută am înţeles.
Sunt inteligentă. Nu că Steve nu ar fi,
dar să vinzi case nu e fizică cuantică. Nu e nici un fel de fizică.
Acum ar trebui să spui "Totul e fizică"...
Totul e fizică.
În orice caz, când ne-am întâlnit... Asta e partea cu destinul.
Nu înţeleg, Karen.
Vreau să încep din nou să lucrez. Vreau să fiu inginer.
Vreau să-mi folosesc mintea şi la altceva
decât ca să calculez rate de ipoteci.
Eu şi Steve ne gândeam să mutăm firma aici.
Părinţii lui îmbătrânesc. Ar vrea să fie mai aproape de ei.
Sigur...
Întâmplător, în compania la care lucrezi e un post liber
pentru care cred că aş fi potrivită.
Serios? Grozav...
Speram, dacă nu te deranjează, să pui o vorbă bună pentru mine.
"Vicepreşedinte adjunct pentru vânzări şi marketing."
Aici scrie că vor un candidat cu masterat.
Ştiu. Eu nu am masteratul, ceea ce e o prostie,
pentru că am aproape toate creditele necesare.
Dar speram ca experienţa mea în afaceri să compenseze asta...
Şi că mă vei sprijini tu.
Da... Problema e că vor pe cineva cu masterat.
Ştiu, dar...
Clienţii vor ştie că lucrează cu cineva care înţelege ce vindem.
Înţeleg asta, dar eu găsesc soluţii, Joe.
Obţine-mi interviul şi le voi arăta că sunt perfectă pentru acest post.
Eu ştiu cum gândesc directorii de aici.
Dacă ei spun că vor o anumită diplomă,
trebuie să ai acea diplomă. Aşa stau lucrurile.
Chiar dacă îmi pune o vorbă bună cineva cu funcţia ta?
- Nu crezi că ar vrea să mă vadă? - Nu ştiu...
Nu merită cel puţin să încerci?
Ar fi fantastic să lucrăm din nou împreună, umăr la umăr,
toată noaptea...
- Ce faci, Karen? - Găsesc soluţia, Joe. Am găsit-o.
Încetează!
Sunt măgulit de propunerea ta... De ambele propuneri,
dar nu ai calificarea necesară pentru nici una dintre aceste poziţii.
Prima e cu mult peste nivelul tău de educaţie,
iar a doua e ocupată permanent
de cineva care ştie mai multă fizică decât noi doi împreună.
Poftă bună.
Domnule Morton, sunt Allison Dubois de la Procuratură. Pot să intru?
Da, bine...
Mă scuzaţi... Nu ştiam că aveţi un vizitator.
Vă putem ajuta cu ceva? Dacă aţi venit în legătură cu accidentul,
cineva a vorbit deja cu el.
Nu, nu de aceea sunt aici.
Nu am venit să vă iau o declaraţie. Voiam doar să vă întreb ceva.
- Scuzaţi-mă... Cine sunteţi? - Catherine Croshaw.
Răspund de dosarul dlui Morton la Oficiul Forţelor de Muncă.
- Ne cunoaştem? - Nu, nu chiar. Pot să revin...
E în regulă. Timpul meu de parcare expiră peste cinci minute.
Du-te acasă, să hrăneşti motanul.
- Clyde... - Cathy, nu e nevoie...
Femeia asta nu e interesată de ceea ce e între noi.
Tocmai mi-am revenit din comă. La naiba, vino aici şi sărută-mă!
Te iubesc.
Şi eu te iubesc. Sună-mă când te întorci de la sală.
Nu cred că o să mă duc. Tot ce vreau e să fac un duş.
- La revedere. - Mi-a părut bine.
- Pare o fată drăguţă. - Da...
Trece printr-o perioadă dificilă. Cel de care divorţează e nebun.
- Îmi pare rău. - Da, e unul dintre aceia...
- Nu! Daţi-l afară! - Ce e, am făcut ceva?
Soră! Daţi-l afară! Din cauza lui sunt în spital! Soră!
E poliţist...
Daţi-l afară! Ar trebui să fiu în siguranţă aici!
- E detectivul Lee Scanlon! - Ce?!
Nu eşti fostul soţ al lui Cathy?
Nu sunt fostul soţ al nimănui, şi sunt mândru de asta.
- Stai puţin... Cine credeai că e? - Nu ai fost căsătorit cu Cathy?
E doamna pe lângă care am trecut?
Nici măcar nu ştiu cine e Cathy.
De aceea ai fugit ieri? Credeai că sunt soţul ei?
Fostul soţ. Anul trecut a băgat-o în spital.
Îmi pare rău. Se pare că m-am înşelat.
Cathy mi-a spus că el ştie unde stau
şi că a fost cu maşina pe lângă casa mea.
Putem să vorbim afară?
- Nu Clyde o va face. - Ce nu va face Clyde?
Nu o va ucide el, dar va fi acuzat de crimă.
Probabil că amprentele şi ADN-ul lui sunt în toată casa.
Poliţiştii o vor găsi, vor vedea cazierul lui
şi vor crede că e un caz simplu.
- Ce caz să fie simplu? - Moartea ei.
- A cui? - A lui Cathy.
Cea pe care am văzut-o pe hol?
Nu-mi place să dau veşti bune, dar nu e moartă.
Nu, dar înainte de accidentul lui Clyde urma să fie ucisă.
- Dar acum nu va mai fi... - Nu...
Ba da. Dumnezeule... Purta aceleaşi haine ca în visul meu.
Lee, se va întâmpla în seara asta!
Nu, nu am ajuns la sală. A trebuit să fac ceva după muncă.
N-am nimic. Sunt bine, doar că sunt puţin obosită.
Nu...
La naiba! Am lăsat geamul deschis dimineaţă. Cred că motanul a fugit.
Serios, sunt bine.
Un cunoscut a avut un accident şi sunt puţin tulburată.
Titu! Vino aici!
Vorbim altădată, bine? Acum vreau doar să fac un duş,
să mă uit la televizor şi să vegetez.
Titu!
Te sun mâine.
Şi eu. La revedere.
Ai jucat vreodată "piatră foarfece, hârtie", dle Croshaw?
Jocul ăsta e la fel, doar că se cheamă "cuţit, revolver, eşti mort".
- Mamă, el e! - Cine?
El!
Bună dimineaţa.
Bună dimineaţa, dle procuror districtual.
Domnule procuror districtual? E chiar aşa de grav?
- Aţi avut motive să fiţi furios. - Oare?
Se pare că ai salvat viaţa unei femei
şi ai făcut ca un nevinovat să nu ajungă la închisoare.
Asta înseamnă că nu trebuie să-mi caut altă slujbă?
Allison, cât timp voi lucra eu aici, vei lucra şi tu.
Apropo, nu ai o informaţie confidenţială în privinţa asta?
Evident, nu pe mine trebuie să mă întrebaţi.
L-am văzut pe Bradley la biroul dv.
Dacă are vreo importanţă, cred că mâine totul va fi bine.
Şi eu.
Lucrurile vor fi diferite sub conducerea mea, dle primar.
Fiţi sigur că nu voi ezita să sparg câteva capete din când în când.
Nu... Cred că lui Manny Devalos i-a stat inima în loc.
Nu, te sun din biroul lui. E singurul care mai lucrează la ora asta.
Când am văzut că mi-am uitat cheile şi telefonul mobil,
nu am ştiut la cine altcineva să apelez.
Mulţumesc că îl trimiţi aici. Voi fi în hol. Da...
Era soţia mea.
Şi ea crede că ar trebui să renunţ.
Nu ştiu ce să zic... În locul tău, aş merge mai departe.
Un înţelept spunea că prea multă democraţie nu strică.
Mulţumesc, Manuel. O să te văd mâine, la televizor.
Şi eu...
Dacă vezi pe cineva de la deratizare, poţi să-l trimiţi aici?
Azi trebuia să se ocupe de biroul meu.
S-a făcut.
Cu toate câte s-au întâmplat,
am şi uitat sa te întreb cum a fost prânzul de ieri?
Nu s-a întâmplat.
Ce? Glumeşti... Nu a venit?
De fapt, eu nu m-am dus.
Nu?
Serios?
Ce rost are să alegi un hamburger când ai friptură acasă?
Le duc pe fete la şcoală. Te sun de la muncă.
Ciudat... Eram sigură că ai comandat peşte.