Din episoadele anterioare
Sunt doar o fată care vrea să devină avocat.
Vreau doar să pot să-mi fac treaba, să fiu o soţie bună, o mamă bună...
Să fiu la fel ca toată lumea.
Dar nu eşti la fel ca ceilalţi. Şi ştii foarte bine asta.
Chiar dacă luăm în considerare doar oamenii deosebiţi, eşti deosebită.
Cine ar putea fi? Mi se pare cunoscut.
A violat o tânără, împreună cu prietenul lui.
Au despicat-o şi i-au scos măruntaiele.
Dr. Charles "Măcelarul" Walker, din Wichita.
Căutat, viu sau mort, pentru masacrarea a trei tinere nemăritate.
Se pare că, din 15 în 15 ani, un doctor începe să audă voci şi o tânără moare.
Doamnelor...
vă rog să luaţi loc în sala de aşteptare.
Vom veni la Dvs. imediat ce ne terminăm treaba.
Maura, ştiu că ai dureri foarte mari, dar mai e puţin.
Sunt sigur de asta.
Copilul nostru e tare încăpăţânat. Nu-i aşa, Charles?
Presupun că a moştenit asta de la mama sa.
Dle. Walker, trebuie să vorbesc cu Dvs.
Chinurile naşterii au început acum mai bine de 30 de ore.
E clar că sunt probleme.
Ce vârstă are soţia Dvs., dle. Walker?
Cred că a venit vremea să luăm în considerare o altă metodă de naştere.
Vrei s-o tai?
Dle. Walker, cantitatea de sânge care se scurge e neobişnuit de mare.
Mă tem că e prea târziu pentru dna. Walker, dar există şanse să pot salva copilul.
Doctore, nu-mi pasă ce se întâmplă cu copilul.
Sincer, nu mă interesează decât soarta Maurei.
Nu-i nimic, Charles.
SIngurul lucru care contează e copilul nostru.
Nu sunt de acord cu tine. Nu sunt de acord cu toate astea.
N-o să păţeşti nimic.
Să mai aşteptăm puţin.
Cu tot respectul, nu sunteţi doctor şi nu ştiţi nimic despre medicină.
Nu mai avem timp.
Maura!
Nu-i nimic, Charles.
Lasă-l să facă...
ce trebuie să facă.
Maura!
Doctore, deschide uşa!
Maura, sunt aici.
Maura?
Nu!
E băiat.
Domnule, copilul are nevoie de Dvs.
Domnule, aţi înnebunit?
Locul Dvs. e aici, alături de copilul Dvs., nu...
nu acolo, lângă o femeie moartă!
Domnule, ce faceţi acolo?
Mă duc la poliţie, dle. Walker.
Dacă nu deschideţi uşa şi nu veniţi aici, să fiţi alături de copil,
mă obligaţi să merg la poliţie!
Mami?
Te simţi bine?
Bună, ursuleţ de pluş.
Da, mă simt bine.
Am avut un coşmar, atâta tot.
Un...
un coşmar aiurit.
Te-ai speriat?
Da, m-am speriat.
Şi m-am întristat.
Mami, nu te speria. A fost doar un vis.
Probabil că dimineaţă nici n-o să-ţi mai aminteşti de el.
Mulţumesc, Bridge.
Gândeşte-te la îngheţată. Sau la prăjituri. Eu aşa fac.
Şi ciocolata merge bine de tot.
- Am înţeles. - Sau bomboane...
Sau, dacă e aproape dimineaţă, la cereale.
Sau la prăjiturele...
Mami!
Mi-e foame.
Nu contează.
Medium - S.3, ep.4 Blood Relation
Bună. Vă mai amintiţi de mine?
Allison Dubois. Fireşte că-mi amintesc.
Încă mai ai vise?
Presupun că ăsta e un lucru bun.
E mai bine decât la mine. Eu nu dorm şi gata.
Cred că mi-e teamă să adorm. Mi-e teamă de ce-aş putea vedea.
Trebuie să fi visat despre Walker şi soţia lui dintr-un motiv întemeiat, nu-i aşa?
Dar nu-mi dau seama ce-ar fi trebuit să înţeleg din visul ăsta.
În cazul ăsta... ce simţi?
Să simt?
Visele te pot deruta, dar presimţirile nu te dezamăgesc niciodată.
Păi... simt acelaşi lucru pe care l-am simţit când am avut visul.
Că, în curând, va muri o fată.
Că şi-a reluat vechile obiceiuri.
Că a găsit pe cineva care să-i facă pe voie,
şi că o va face în curând.
Ai văzut? Nici măcar n-ai nevoie de mine.
Dar de ce-am visat trecutul lui Walker şi nu fapta din zilele noastre?
De ce nu i-am văzut faţa celui care îi şopteşte la ureche?
Sau vreun indiciu despre următoarea victimă?
Poate că n-o să ai nevoie de ele să-l opreşti.
Dumnezeu nu hotărăşte soarta Universului în urma unei aruncări de zar,
iar cei ca noi nu primesc anumite vise fără un motiv bine determinat.
Ştiu că nu e simplu, dar...
Trebuie să crezi că motivul ţi se va dezvălui singur,
fie în vis, fie în viaţa de zi cu zi.
Ce ghinion au copiii mei... habar n-am să gătesc.
Miroase extraordinar de bine.
Îţi ia o zi întreagă s-o prepari aşa cum trebuie,
dar n-am putut rezista.
Sunt reduceri la aprozarul de pe strada noastră.
Am nişte cupoane în plus, dacă te interesează.
Nimic nu se compară cu spintecarea unei fete "pârguite" exact în două...
Îmi cer scuze... ai spus ceva?
Am spus că fructele pârguite sunt exact în mijlocul grămezii.
Amanda, mişcă-te mai repede.
Stacey a găsit o masă chiar în faţă, iar eu trebuie să ajung la ore.
Era cât pe ce să mă ia radarul, însă am ajuns. Unde eşti?
Mulţumesc că ai veni aşa repede. Sunt cu cinci maşini în faţă, la stânga.
Sunt cu Volvo-ul.
- Unde-i fata? - Chiar acolo.
E cea în uniformă verde.
Parcă spuneai că e în pericol.
Este.
Dar nu ştie încă.
Îţi aminteşti de doctorul ăla?
Ăla care avea un fetiş pentru adolescente?
Cel din anii 1800?
Prietenul tău, "fantomaticul"?
Termină! Ai fost şi tu de faţă.
Da, Allison, am fost. Şi-mi amintesc un măcelar.
Îmi amintesc şi de adolescenta pe care voia s-o disece.
Dar Walker?
N-aş putea spune că l-am zărit pe undeva, dar te cred pe cuvânt. Deci... arată-mi-l.
Sau arată-mi persoana prin intermediul căreia operează.
Nu pot.
N-am apucat să-l văd prea bine.
Am visat.
Şi, când eram în magazin, am auzit vocea lui Walker. Se referea la ea.
Aşadar, nu ştii după ce trebuie să ne uităm?
Nu ştii exact sub pielea cui s-a ascuns fantoma.
Asta presupunând că el e în spatele chestiei astea.
Presupunând că există un "el" pe care-l manipulează.
Lasă asta! Uită de persoana pe care-o manipulează.
Nu contează.
Dacă n-o scăpăm pe fată din ochi, n-o să păţească nimic. Înţelegi?
Allison, ar trebui s-o supraveghem 24 din 24. Mulţi poliţişti, mai multe schimburi...
pentru o fată care e posibil nici măcar să nu fie în pericol.
Bine...
Ştiu nişte oameni care-mi sunt datori. Să văd ce pot să încropesc.
Ştiu că ne-aţi spus că putem sta la televizor doar 10 ore pe săptămână,
dar dl. Gressler a spus că, pentru proiect, trebuie să vedem ştirile de seară.
Ai putea să citeşti ziarul.
Dar are vreo 60 de pagini.
Iar ştirile la televizor durează doar jumătate de oră.
Dacă-ţi trebuie la şcoală...
Atunci, pot să stau la televizor 12 ore şi jumătate pe săptămână?
Dintr-odată, ştie matematică.
Nu.
Poţi să stai la televizor doar 10 ore.
Plus încă două ore şi jumătate de ştiri.
A fost o cină de excepţie, draga mea.
Chiar ar fi trebuit să mănânci şi tu ceva.
Aştept să sune telefonul.
Îmi...
îmi tot doresc să văd ceva folositor.
Faţa celui de care se va folosi ca s-o omoare, de exemplu.
Avem doctor în Bisbee!
Oare se vor sfârşi minunile vreodată?
Sunt Dr. Charles Walker.
Încântat de cunoştinţă, doamnă.
Doamne!
Ce accent deosebit.
Păreţi aristocrat.
Mă mir că v-aţi hotărât să vă stabiliţi aici.
Bisbee e o localitate prea mică şi izolată pentru un doctor.
Prefer "izolarea".
Şi apoi... localităţile mici şi izolate... au mare nevoie de doctor. Nu-i aşa?
Ştiţi... fiica mea are ceva dureri.
Fiica Dvs.?
E la vârsta aceea.
Totul se schimbă, totul... doare.
Am comandat nişte pastile prin poştă, dar...
Vreţi s-o consult şi eu?
Mama ta a spus că, din când în când, simţi nişte dureri.
Aşa e, domnule.
Ai auzit de expresia "dureri groaznice"?
Da, domnule.
Vrei să te vindec?
- Pentru totdeauna? - Da, domnule.
Cred că pot să fac asta.
Pot să te vindec chiar acum,
dintr-o singură procedură, extrem de simplă.
Ţi-ar place asta?
Da, domnule.
Doctore! O să mă doară?
Puţin, la început.
Apoi n-o să mai simţi nimic.
N-o să mai simţi nimic...
pentru tot restul vieţii tale.
Amanda?
Cu mine vorbeaţi?
Mă numesc Allison Dubois. Sunt funcţionar public.
Lucrez pentru Procuratura din Phoenix.
Am probleme? E vorba de accidentul de maşină?
Nu ştiu nimic despre accident.
- Dar un individ... - Amanda!
Poţi să-l auzi?
Îl şi vezi!
Cum e posibil să iei masa pe soarele ăsta şi la ora asta?
Nu te-apropia!
- Ea cine e? Vreo prietenă de-a mamei tale? - Nu ştiu. A apărut pe neaşteptate.
Nu te-apropia de ea.
Şi nu mai vorbi. Te vedem, să ştii.
Poliţia! Ajutor!
O să-i facă rău fetei!
Domnişoară, cred că m-aţi confundat.
Apăraţi-o!
Ştiu că nu puteţi să-l vedeţi pe cel care-o ameninţă, dar...
Mâinile sus! La pământ! Imediat!
- E prietenul meu. - Ce naiba se-ntâmplă?
Ce-aveţi cu mine, oameni buni?
Aţi păţit ceva, doamnă?
De fapt...
am început să-mi doresc să fie fantomă.
Poftim?
În principiu, fantomele au drepturi extrem de limitate.
Rar de tot poţi să vezi cum vreuna dă în judecată oraşul sau guvernul local
pentru arestare abuzivă.
Parţial, ai avut dreptate. Îl cheamă Walker.
Numai că prenumele e Jack, nu Charles.
O fi vreun strănepot de-al doctorului.
Am visat...
naşterea stră-străbunicului lui.
Mă rog... Walker al nostru are 36 de ani, e burlac,
e patronul unui magazin de depanare calculatoare în vestul oraşului.
O acuzaţie de conducere sub influenţa băuturilor alcoolice acum 18 luni. Atât.
Poate că mi se pare, dar flăcăul nostru tânjeşte după un păhărel. Asta nu e ilegal.
Cum au ajuns să se cunoască?
Acum vreo două luni, ea l-a tamponat cu maşina într-o intersecţie.
I-a făcut praf toată partea stângă a maşinii.
Incidentul a fost înregistrat?
Walker a vrut să sune la salvare,
dar ea n-a vrut să afle părinţii că a avut un accident de maşină.
El n-a mai sunat la poliţie sau la compania de asigurări
dacă-l lasă s-o ducă la un doctor pe care-l cunoştea.
De atunci, îi tot plăteşte reparaţiile şi consultaţia.
De fapt, dacă e să-l cred, de-aia era azi la aprozarul ăla.
Îşi încasa ultima rată.
Adolescenta din vis semăna leit cu ea.
N-a fost o premoniţie, ci ceva care s-a întâmplat deja.
Credeam că l-am văzut pe Charles Walker măcelărind-o.
De fapt, era individul ăsta, încercând s-o ajute.
Bună.
Aici sunt.
Bine... unde mi-ai pus copiii?
Uită-te la ceas, scumpa mea.
Marie doarme deja, iar Ariel o ajută pe Bridgette să-şi facă temele.
Ţi-am lăsat nişte mâncare în frigider.
Beton.
Mă temeam că trebuie s-aştept să termini de mâncat ca să servesc şi eu ceva
din grupul de mâncăruri alcoolizate.
Termină.
Azi, un nevinovat a fost arestat pentru că eu am crezut că e o fantomă.
Poate c-ar fi bine să-mi aduci şi mie o chestie de-aia.
Ştii care-a fost partea cea mai ciudată?
Cât de amabil s-a purtat.
Cât de înţelegător a fost referitor la toată tevatura.
Îl tot asigura pe Devalos că nu vrea să dea Procuratura în judecată.
Îmi tot spunea să nu fiu supărată, că a greşi e omenesc.
Până şi lui Scanlon i-a spus că nu-i poartă pică.
Bun... frumos din partea lui.
Dar, dacă puştoaica asta, Amanda, n-a fost niciodată în pericol,
de ce tot revin visele astea...
despre stră-strămoşul lui?
Sau despre stră-străbunicul lui?
Sau ce relaţie de rudenie o fi între el şi Charles...
Nu ştiu. Şi...
nici nu-mi pasă.
Fata e în siguranţă, nimeni nu dă Procuratura în judecată,
mami a ajuns acasă, în sfârşit...
Cred că lumea e bine-mersi.
Lumea e bine-mersi...
Iubita noastră Maura...
îţi aducem darul de viaţă de după moarte.
Te rugăm să ni te alături şi să te mişti printre noi.
Vino la noi, Maura,
pentru ca soţul tău să-ţi mai simtă încă o dată prezenţa.
Ce e?
Te-a supravegheat.
A văzut tot.
A văzut toate atrocităţile pe care le-ai comis.
Vrea să ştie ce explicaţie ai.
De ce le-ai măcelărit pe toate fetele alea?
Nu înţelege.
Încă mai sufăr după ea.
Ăsta e singurul lucru care mă ajută să uit de durere.
Spune-i.
- A dispărut. - Cheam-o înapoi.
Nu pot.
Ţi-am ordonat s-o chemi înapoi! Imediat!
Charles!
Charles, mă doare!
Iartă-mă, mamă.
Aşadar, maică-sa era medium.
Probabil c-a urmărit-o toată viaţa cum vorbea cu fantomele.
Mă-ntreb dacă atunci şi-o fi dat seama că morţii pot comunica cu cei vii.
Dă-mi voie să te-ntreb ceva.
Mama lui Charles era medium. El avea o oarecare sensibilitate.
Care sunt şansele ca o rudă îndepărtată să fie la fel ca el?
Ştii mai bine decât mine că talentul nostru e ereditar.
Se poate transmite vreme de multe generaţii.
Dacă Jack are sensibilitatea,
teoretic, Charles ar fi putut să-l manipuleze,
să-l îndrepte în direcţia următoarei victime.
Cum să fac să aflu dacă Walker cel tânăr e influenţat de Walker cel bătrân?
De ce nu-l întrebi chiar pe el?
Nu-mi mai pune nimeni cătuşe, sper.
Voiam să-mi cer scuze încă o dată.
Nici n-am dormit azi noapte. M-am simţit atât de...
Ieri am spus că nu trebuie să vă scuzaţi. Şi azi cred la fel.
Păi...
Dacă tot eram pe-aici, aş fi vrut să...
să discut ceva cu Dvs.
Sunt... sunt cam grăbit. Şi...
Întrebarea mea e...
sunteţi...
Suntem singuri aici?
Da.
Adică...
Sunt...
sunt singura persoană pe care-o auzi acum?
Scuze. Trebuie...
să-mi iau pastilele.
Trebuie să respect reţeta.
Vin imediat.
Nicio problemă. Vă aştept.
E puţin...
De fapt, e obsedată de persoana mea.
Sincer... pe mine nu prea mă interesează.
Eu...
Voiam doar să-mi returneze banii pentru maşină şi pentru doctor.
Vă cred.
Ştiu că nu vă interesează.
De aceea am şi întrebat dacă suntem singuri.
Scuze, eu...
Îl auzi, nu-i aşa?
În capul tău. Îţi spune să-i faci rău.
Habar n-am despre ce vorbiţi.
Ba ştii! Ştii exact despre ce vorbesc.
Te lupţi cu asta din răsputeri.
O combaţi cu alcoolul pe care tocmai l-ai băut în baie.
Cum procedezi? Bei la intervale regulate?
Suficient cât să ţii vocea demonului la distanţă,
dar nu prea mult, să poţi trăi o viaţă oarecum normală, să poţi lucra?
Bine.
Asta e pentru tine.
El mă cunoaşte deja.
Ardeţi-l de viu! Daţi-i foc!
Nici nu-ţi dai seama câtă lume s-a strâns afară.
Au venit pentru tine.
Nu cred c-am mai fost vreodată atât de popular.
Mă bucur să văd că nu ţi-ai pierdut simţul umorului, doctore.
Mă temeam că l-ai pierdut azi noapte, când te-am prins şi te-am bătut măr.
E un simplu spectacol, iar amărâţii ăştia vor neapărat să-l vadă.
Adu-le aminte că n-o să mă spânzuraţi decât poimâine.
Nu cred că sunt dispuşi să aştepte până atunci.
Sincer să fiu,
când mă gândesc la tot ce le-ai făcut fetiţelor alea,
mă simt tentat să-i las să intre.
Ne-ar salva de cheltuiala pe spânzurătoare.
- Tu eşti, ajutorule? - Da, domnule.
Prizonierul are un vizitator. Spune că e mama lui.
Săracul meu copilaş!
Daţi-l încoace!
Ce ţi-au făcut?
Probabil că ceea ce meritam, mamă.
Şerifule, îmi pare rău. M-au atacat din spate.
Nu-i nimic, mamă. Nu mi-e frică.
În sfârşit, o să fiu împreună cu Maura.
Nu, n-o să fie aşa.
Chiar nu înţelegi, nu-i aşa?
N-o să mai fii niciodată împreună cu ea. După lucrurile pe care le-ai făcut...
- Greşeşti. O să mă ierte. - Nu contează, Charles.
Tu n-o să ajungi acolo unde e ea.
Atunci, nu plec.
Spune-ţi rugăciunea, Walker.
Ai auzit, mamă? Ai înţeles?
NU... VOI... MURI!
Allison, l-am mai arestat o dată abuziv pe omul ăsta.
Nu cred că înţelegeţi cât de puternică e forţa care-l împinge de la spate.
N-am cum să controlez forţele de care vorbeşti tu!
Sincer vorbind, nici nu prea cred că există.
Ştiu că ai impresia că postul meu îmi permite orice,
dar în fişa postului nu scrie nimic despre influenţarea comportamentului morţilor.
Aveam 15 ani când am auzit vocea pentru prima oară.
Eram la film, cu Torie Keeler.
Începuse să abereze despre...
despre forma şi mărimea sânilor ei.
La început n-am fost prea îngrijorat, pentru că...
sincer să fiu,
şi eu mă gândisem destul de mult la forma şi mărimea sânilor ei.
După o săptămână...
a început să-mi şoptească despre cât de frumos ar fi...
să vezi cum un strop din sângele pierdut la menstruaţie...
îşi croieşte drumul în jos pe coapsa albă, palidă.
Cum nu văzusem niciodată sânge menstrual
şi aveam doar idei vagi despre ce este sau cum apare,
am ajuns rapid la concluzia că eram bolnav mintal.
În secunda în care am rămas singur,
am fumat o grămadă de marijuana şi am descoperit nişte chestii tare mişto.
Că mi s-a făcut foarte foame, şi...
că nu mai auzeam vocea.
Înţelepciunea creşte odată cu vârsta.
În curând, am descoperit că alcoolul îşi făcea treaba mai bine decât "iarba".
Luând doze calculate în cursul zilei,
reuşeam să elimin marea majoritate a dizertaţiilor din capul meu despre...
transplanturile de sfârcuri şi de...
cât de frumoasă e pielea unei adolescente
şi ce bine ar arăta pe ea nişte tăieturi făcute cu bisturiul.
N-am mai spus asta nimănui.
Cred că e groaznic.
E aşa cum e.
Nu prea cred că am în cerebel o... rudă îndepărtată.
Înclin să cred că...
oricare ar fi fost demonul care i-a torturat creierul strămoşului meu...
poate că o parte din afecţiunea lui mi-a fost transmisă şi mie.
Încerc să mă reasigur, în propriul meu fel... nebunesc, că...
sper că deţin controlul situaţiei.
Era ceva...
M-a întristat situaţia lui.
E foarte convins că trebuie să fie ameţit toată viaţa pentru a trăi decent.
Ştii... mulţi dintre prietenii mei din liceu credeau acelaşi lucru.
Nu-i deloc amuzant.
Şi ei aveau fantezii cu puştoaice de liceu.
Dar doar le dezbrăcau, nu le omorau.
Ce să spun... mor de râs.
Pot să fac ceva să te conving să zâmbeşti?
N-a durat prea mult.
Ai auzit?
... cadavrul a fost descoperit acum o oră,
de paznicul de noapte al liceului Parkview.
Poliţia a confirmat faptul că victima e, de fapt, elevă aici, la liceul Parkview.
dar autorităţile nu au dezvăluit încă numele victimei adolescente, nici locul...
Ariel!
Ştiu c-ar fi trebuit să fiu în pat.
Iartă-mă. Voiam doar...
Am vorbit la telefon şi am pierdut ştirile de la ora 7:00 P.M.,
dar apoi mi-am adus aminte de ştirile de noapte.
Puiule, de ce eşti tristă? De ce plângi?
E groaznic.
Săraca fată a fost omorâtă în parc, în seara asta.
Era cu doar patru ani mai mare decât mine.
Bine...
... acum câteva clipe, iar reporterii noştri erau prezenţi acolo.
Un individ, pe nume Jack Walker, a fost găsit rătăcind nu departe de...
Am plecat de la întâlnirea cu dna. Dubois şi m-am dus direct la magazin.
Mi-a sunat mobilul... era Amanda.
Era tare supărată.
Părinţii ei aflaseră de accidentul de maşină şi îi luaseră cheile...
I-au interzis să mai conducă.
M-a rugat să vin s-o iau. Asta am şi făcut.
Am condus mult timp prin cartier.
Timpul a trecut repede.
Mi-am dat seama că plecasem de acasă de multă vreme.
Trebuia să beau ceva.
Ea era prea tânără ca să poată intra într-un bar, aşa că...
am oprit la un magazin de băuturi spirtoase.
Am cumpărat o sticlă de whisky. Amanda a fost...
...tare încântată.
"Să jucăm 'Jocul băuturii', să jucăm 'Jocul băuturii'"...
Nu voiam să mă joc. Voiam doar să beau ceva.
Până la urmă, am parcat maşina chiar lângă liceu.
Jalnic, ştiu.
A tot insistat să jucăm "N-am făcut niciodată..."
Ea spunea ceva, ceva ce...
ce nu făcuse niciodată, ce nu încercase niciodată.
Ceva ce nu experimentase niciodată.
Şi dacă...
dacă nici eu nu experimentasem asta niciodată,
nu trebuia să beau.
Ştiţi...
Sunt de două ori mai în vârstă decât era ea.
Nu prea mai am ce experimenta.
E suficient să spun...
că am băut o cantitate impresionantă de alcool,
într-un timp destul de scurt.
Următorul lucru pe care mi-l mai amintesc era că m-am trezit în maşină, singur.
Iniţial... nici n-am văzut sângele.
Era în toată maşina, pe hainele mele...
N-am văzut nici cuţitul.
Vreţi să spuneţi că v-aţi pierdut cunoştinţa?
Vă spun tot ce-mi amintesc.
Nu e prima oară când clientul meu îşi pierde cunoştinţa.
N-a ascuns asta niciodată.
Oficial vorbind,
vreţi să declaraţi că, în seara asta, v-aţi pierdut cunoştinţa?
Am mai păţit asta şi înainte. Dar, vă dau cuvântul meu...
că n-am mai atacat pe nimeni.
Dle. Walker, presupunând că vă amintiţi ceva mai mult decât ne-aţi... relatat,
aş vrea să vă anunţ că Procuratura tinde să creadă
că aveţi probleme psihologice grave.
Poate că asta v-a determinat s-o atacaţi pe Amanda Peyer.
Dacă ne veţi mărturisi tot, vom ţine cont de acest lucru.
Sunteţi extrem de siguri că eu sunt autorul, nu-i aşa?
Aveţi dovezi?
Jack, dacă ar fi avut... ai fi fost deja arestat.
Locul faptei e încă... în cercetare.
În curând vom emite mandate de percheziţie a casei, maşinii şi magazinului Dvs.
Adevărul este că încă mai adunăm dovezi palpabile pentru a vă putea acuza.
Dar cred că putem face asta în cele 72 de ore pe care le avem la dispoziţie.
72 de ore?
Atât te pot ţine în arestul preventiv fără să te acuze de nimic.
Nu pot rezista trei zile fără să beau nimic!
Ba puteţi.
Veţi fi preluat de un poliţist în curând.
Un individ, pe nume Jack Walker, a fost găsit rătăcind nu departe de...
De ce nu te-ai culcat încă?
Mă uitam la ce lucrezi, la ştiri.
... şi plin de sânge, care se pare că aparţine victimei,
pe haine şi pe faţă.
M-a păcălit.
Nu-i nimic. Nu e vina ta.
Îl cunoşti doar de două zile.
Walker a fost cu el toată viaţa lui.
Da, mă tem că aşa e.
Am...
cotrobăit prin medicamentele unei iubite în timp ce ea dormea în cealaltă cameră.
Da...
E ciudat.
E ciudat...cum ştii toate astea.
Acum pune-i cealaltă întrebare.
Întreabă-l!
Hai odată!
Ai câştigat iar.
Dă-i bătaie.
Bine.
Nu m-am întrebat...
niciodată...
cum ar fi să măcelăreşti o tânără.
Să-i ating sângele cu vârful degetelor.
Să-l gust...
cu vârful limbii.
Cred...
că ai câştigat iar.
Felicitări!
A venit momentul să-ţi mulţumesc pentru tot ce ai făcut.
Ai fost de-a dreptul senzaţională.
Ai dat cu maşina peste un necunoscut, te-ai prefăcut că eşti îndrăgostită de el,
l-ai sunat fără încetare...
Eşti, de departe, cea mai influenţabilă persoană pe care am întâlnit-o vreodată.
Dacă ai fi avut şi inteligenţa necesară pentru a deveni doctor,
aş fi petrecut cu plăcere următorii 10-15 ani împreună cu tine,
spunându-ţi ce să faci.
Dar, din păcate...
nu te interesează medicina,
şi pe mine nu mă interesează să influenţez gândurile unei păpuşi însufleţite.
Mă tem că a venit vremea...
... să ne despărţim.
Ai adus cuţitul?
Da.
Foarte bine.
Ce-ar fi ca, pentru început...
să te înjunghii singură în stomac?
Nu te deranjează dacă mă uit, nu-i aşa?
Mie... îmi plac foarte mult lucrurile de genul acesta.
E nevinovat! Fata s-a înjunghiat singură.
Dle. Walker, îmi cer scuze că v-am reţinut vreme de trei zile,
dar am veşti bune pentru Dvs.
La solicitarea dnei. Dubois, criminaliştii noştri au reexaminat locul faptei.
Pot afirma fără teama de a greşi că Amanda s-a automutilat.
Încă o dată...
îmi cer scuze.
Dumnezeule! Nu trebuie să vă scuzaţi.
Date fiind circumstanţele, cred că...
Mergeţi acasă. Odihniţi-vă.
Oamenii mei vor lua legătura cu avocatul Dvs.
Totuşi, e posibil ca părinţii Amandei să vă facă probleme.
La urma-urmei, i-aţi oferit băuturi alcoolice unei minore.
Dar cred că, în linii mari, ce-a fost mai greu a trecut.
Habar n-am ce-aţi făcut, dar... mulţumesc.
Cum te simţi?
Sunt puţin şocat. În rest... mă simt bine.
Primele două zile fără alcool au fost foarte grele.
Azi însă...
Cine ştie?
Poate că reuşesc să transform abstinenţa într-un... obicei.
Pot să vorbesc cu tine?
Ce e? Am treabă.
Ce faci aici?
Citesc ştirile.
Nu-nţeleg.
De ce citeşti ştirile, când ai putea să te uiţi la televizor?
Răspund eu! Alo?
Dna. Dubois?
Jack, tu eşti?
Ai băut?
Nu. Mor după un pahar, ce-i drept.
Unde eşti?
La magazin, dar mă bântuie gândul de a ieşi.
Simt nevoia să fiu în preajma unor tineri. Tinere, mai exact.
Ascultă-mă. Nu pleca nicăieri. Vin cât de repede pot.
Jack!
Jack, eşti aici?
Jack!
Eşti aici?
E o plăcere să te văd. Îţi mulţumesc că ai venit aşa de repede când te-am chemat.
Eşti bunul doctor, presupun.
Poate că nu sunt aşa de "bun".
Poate că nu eşti nici măcar doctor.
Când ai reuşit să-l domini?
În puşcărie?
În camera de interogatoriu?
În noaptea în care a murit Amanda?
Fii serioasă! Oi fi eu bun, dar nu-s chiar aşa de bun.
De-abia am început să mă obişnuiesc să vieţuiesc înăuntrul tânărului Jack.
Corpul lui îmi vine ca turnat.
Parcă ar fi un costum făcut pentru mine la comandă chiar de Dumnezeu.
Îţi sunt recunoscător pentru ajutorul acordat.
Ce ajutor?
Dar e logic! N-aş fi putut reuşi fără ajutorul tău.
Îi şoptesc tânărului la ureche de 20 de ani, încercând să-i străpung...
acea ceaţă autoimpusă cauzată de alcool.
Am încercat să-l ispitesc cu fata,
dar se pare că, odată cu ficatul, şi-a făcut praf şi libidoul.
Şi atunci, brusc... ai apărut tu,
ţipând după poliţie în parcarea magazinului.
Ştii ce mi-am zis? "Ia stai puţin!
Buna ta amică Allison tocmai ţi-a sugerat...
o idee genială"!
Eu?
Mulţumită spectacolului pe care l-ai făcut, ruda mea cea beţivă şi impotentă
a atras atenţia autorităţilor locale.
Dacă tinerei Amanda i s-a fi întâmplat vreo nenorocire,
ei bine...
el ar fi fost primul pe care l-ar fi arestat.
În celulă, omul poate deveni extrem de însetat.
Extrem de însetat.
Şi extrem de lucid.
Ştiam că mă va auzi, pentru prima oară în aproape 20 de ani.
Şi... iată-ne.
Ai făcut toate astea ca să preiei controlul asupra cuiva care arată exact cum arătai tu
pe vremea când măcelăreai adolescente?
Allison...
Am făcut toate astea ca să preiau controlul asupra cuiva care arată exact cum arătam...
când te-am măcelărit pe tine.
Ştiu la ce te gândeşti.
"Unde e bisturiul? Unde e fierăstrăul chirurgical"?
Ajutor!
Una dintre dezamăgirile majore pe care le-am suferit stând alături de urmaşul meu
este că îi lipsesc cu desăvârşire interesul şi talentul pentru medicină.
Mă rog!
Ce-ar putea face stră-stră-străbunicul său?
Să se adapteze!
Aşadar...
într-o reprezentaţie unică...
voi face măcelul din seara asta... cu propriile mele mâini!
Ştiu că te simţi măgulită, Allison. Încearcă să nu te îneci prea tare.
Dacă tot voiai să mă omori, de ce mi-ai mai trimis visele alea?
Nu mi le-ai trimis tu.
Nu-i aşa? EA mi le-a trimis.
Să te opresc.
Nu ştii nimic despre Maura.
Ba ştiu!
E chiar aici!
N-a încetat niciodată să te supravegheze.
Chiar şi acum, te vede.
Vede ce vrei să-mi faci.
Ce-i faci stră-strănepotului ei.
Dacă mă omori,
Jack îşi va petrece restul zilelor în închisoare.
Crezi că-l iubeşte pe Jack mai puţin decât pe copilul pentru care şi-a dat viaţa?
Dumnezeule!
Ce caut aici?
Ce sunt fantomele, de fapt?
Energie pură.
Energia pe care o lăsăm în urma noastră.
Energia înseamnă putere.
Cine ştie ce se poate întâmpla atunci când spiritul atât de puternic
al lui Charles Walker a decis, în sfârşit, să treacă în lumea de apoi?
Sau ce s-ar întâmpla dacă lumea de apoi decide că e timpul să-l ia?
Prefer să cred că asta am şi văzut. Că, în sfârşit, a plecat pentru totdeauna.
Se pare că nu putem decât să aşteptăm, să vedem dacă aşa e.
Se pare că nu putem decât să aşteptăm şi să vedem dacă aşa e...
Traducerea şi adaptarea: baltzatu
Sincronizare: DISTEL subs.ro TEAM (c) www.subs.ro