Din episoadele anterioare...
Eram cinci în sala aia. Doar doi au scăpat vii.
Numele meu e Cooper Gonroy. Sunt avocat. Putem vorbi?
- Despre ce? - Despre banii care vi s-ar cuveni.
- Ce e? - O derogare de responsabilitate.
Dacă nu semnez, nu pot reveni la lucru?
Walter Paxton şi-a decapitat soţia şi i-a păstrat capul drept suvenir.
Inculpatul e găsit vinovat de omor deosebit de grav.
Voiam să vezi asta.
E capul lui Natalie Paxton, pe trupul Ramonei Hensley.
Primăria e asaltată de apeluri care cer eliberarea lui Paxton.
- M-a invitat la prânz. - Cum e să lucrezi la procuratură?
Vreau să vorbim despre visul meu.
Ai zis că prietena ta e a patra victimă.
M-am gândit la tine, singură, în hotel...
Sunt mii de camere de hotel în oraş şi un singur Recapitator.
Devalos e concediat după a cincea victimă.
Îmi place să fiu noul procuror al oraşului.
Nu-ţi lăsa prietena să fie ucisă.
Cheryl Ann Potts, 24 de ani. A fost găsită în cada camerei de hotel.
Capul ei ajunge pe trupul Debrei. Nu putem permite asta.
P.D. McCall a scris articole virulente la adresa mea.
- A vorbit şi de activitatea ta. - De unde a aflat?
Se pare că de la tine.
- Nici nu cunosc persoana. - Eu cred că da.
P.D.! Nu eşti cine pretinzi că eşti, nu-i aşa?
Dacă ai fi medium, aşa cum spui, ai fi ştiut deja asta.
- Ţi-am spus lucruri confidenţiale. - Lucruri nebuneşti!
Ţi le-am spus ca să-ţi salvez viaţa.
Scumpo, încearcă să n-o trezeşti pe sora ta.
Eu şi tati trebuie să-ţi vorbim.
Ştiţi că n-am spus nimănui despre visele mamei
şi despre faptul că ea vede uneori diverse lucruri.
Acum, cu articolul din ziar, oamenii vor afla.
Unii oameni vor crede că mami minte.
Alţii vor crede că mami e nebună.
S-ar putea să auziţi aşa ceva la şcoală sau în oraş.
Chiar credeţi că oamenii vor gândi aşa?
Unii dintre ei.
Şi ce facem, dacă cineva spune ceva urât?
Aş vrea să încercaţi să-i ignoraţi.
Noi ştim adevărul, nu?
- Sunteţi Allison Dubois? - Trebuie să ajung la serviciu.
Sunteţi consilierul spiritual al procurorului?
- Chiar vorbiţi cu morţii? - Sunt morţi aici, acum?
Chiar trebuie să ajung la serviciu.
A patra victimă a fost Pamela Franklin, 27 de ani.
Semăna cu prietena ta, jurnalista?
- Nu e prietena mea. - Iartă-mă, eram doar curios.
Nu, nici pe departe.
Apropo, am renunţat la protejarea drei Livingston. Sau McCall.
I-am spus şi drei primar-adjunct, care va informa presa.
Dacă ştiam, informam hoarda de reporteri care mă aştepta în parcare.
Iartă-mă, ne vorbeai de a patra victimă.
Am cu mine un vechi prieten de-al tău. Pot să-l invit înăuntru?
Tom! Fantastic...
- Mă bucur că am putut veni. - Fac orice pentru tine, Manny.
Nu voi împărtăşi soarta predecesorului meu.
Îmi place să fiu noul procuror al oraşului Phoenix.
- Am venit direct de la aeroport. - El e Tom Van Dyke.
E procuror-adjunct în Flagstaff.
Guvernatorul a sugerat să aduc pe altcineva,
ca să mai atenuăm din atenţia presei. M-am gândit imediat la Tom.
O cunoşti deja pe Lynn. El e det. Lee Scanlon...
Şi ea e Allison Dubois.
- Am citit despre tine în avion. - Nu crede tot ce citeşti.
Ai venit la ţanc. Lee ne vorbea despre crima de aseară.
- O tânără pe nume Pamela Franklin. - 27 de ani, fizioterapeut.
- De unde era? - Ăsta e un lucru care ne derutează.
Nu e din altă parte. A trăit aici toată viaţa.
- Atunci de ce stătea la hotel? - Încercăm să aflăm.
- Legistul a stabilit ora decesului? - Cu o exactitate fenomenală.
Spre deosebire de victimele anterioare,
ea nu a fost complet decapitată.
Cum adică?
A început s-o decapiteze, dar s-a declanşat alarma de incendiu.
Se pare că asta l-a speriat şi a fugit înainte să termine.
- N-a lăsat cumva în urmă... - Capul celei de a treia victime?
Din păcate, nu.
- Aici Joe Dubois. - Dle Dubois, sunt Cooper Conroy.
Da, dle Conroy. Ştiu că nu v-am sunat.
Situaţia s-a complicat cu angajatorul.
Vor să semnez nişte acte înainte să-mi permită să revin.
Trebuie să ne întâlnim mâine. La aceeaşi cafenea, la ora 10:00?
- Sigur. E totul în ordine? - Ne vedem la zece, dle Dubois.
Plec acasă.
N-a mai rămas nimeni aici, în afară de tine. Te simţi bine?
De fapt, mă simt grozav.
De ce? Ce-ai luat şi de unde pot să iau şi eu?
Cred că am supravieţuit celei mai rele zile din cariera mea.
Pot doar să spun că oamenii înţeleg. Şi primarul, şi guvernatorul...
Toţi înţeleg că se pot face greşeli şi mi se pare reconfortant.
E extraordinar.
- Ai sunat acasă? - Da, e ciudat.
N-am reporteri parcaţi în faţa casei, fetele n-au păţit nimic la şcoală...
Moartea Pamelei Franklin a fost un subiect mai interesant
decât procurorul şi mediumul lui.
Scuze, nu ştiam că e cineva aici.
Cum se poate să nu fi auzit uscătorul de păr? Te rog să pleci!
- Vreţi să mă întorc mai târziu? - Nu vreau să te întorci niciodată.
Vezi asta? "Nu deranjaţi".
Nu vreau să intre nimeni în camera mea, având în vedere ce se întâmplă.
- Am spus asta la recepţie. - Înţeleg.
Scuzaţi-mă.
- Şi oferta a fost aprobată? - Sunt bani pe care îi vei primi.
Nu bani pentru care să fie nevoie să lupţi ani buni în instanţă.
Scuze, nu mi-am dat seama că e cineva aici.
- Dle procuror... - Manuel.
- Vreţi să ne scuzaţi un pic? - Sigur.
Regret că te-am luat pe nepregătite. Întâlnirea s-a organizat rapid.
Ştiu cum pare, dar primarul şi guvernatorul consideră
că, pentru o înţelegere în afara instanţei, e nevoie de un chip nou.
Înţelegere? Despre ce vorbeşti?
Au ameninţat că ne dau în judecată şi cer 50 de milioane.
Mi s-a cerut să mă ocup de problemă şi asta fac.
Îmi cer scuze că nu te-am pus la curent.
Înţeleg de ce e nevoie de un chip nou pentru mijlocirea acestei înţelegeri.
Apreciez înţelegerea ta, Manny.
Trebuie să mă întorc. Suntem într-un moment delicat.
- Bună dimineaţa. - Mai vedem dacă este.
Trebuie să asculţi ce îţi voi spune.
Nu mă interesează ce ai de spus.
Crezi că furtuna s-a terminat. Dar te înşeli. Abia început.
Superiorii ierarhici ai şefului tău fac tot posibilul să-l izoleze
şi să se distanţeze de tine.
Va veni un moment când vei vrea să-ţi spui şi varianta ta.
- Sper că te vei gândi la mine. - Eşti nebună!
După tot ce mi-ai făcut? De ce aş mai vorbi cu tine?
Eu sunt răul cunoscut.
Scuze că am întârziat. Şeful meu mi-a dat să semnez derogarea asta.
Mesajul a fost clar. Dacă nu semnez, nu mă pot întoarce la lucru.
- Atunci trebuie să semnezi. - E o derogare de răspundere.
Dacă semnez, nu-i mai poţi da în judecată.
- Ar fi bine să te uiţi pe act. - Nu e nevoie.
Femeia care l-a ajutat pe procuror să dea de necaz e soţia ta, nu?
Ce legătură are asta?
În articole scrie că ea pretinde că vorbeşte cu morţii.
Tu crezi asta? Crezi că vorbeşte cu morţii?
- Da. Dar ce legătură are... - Şi ai declara asta sub jurământ?
Ca să pot avea câştig de cauză,
trebuie să conving juriul să te creadă şi să creadă în tine.
Dacă trebuie să-i conving şi că soţia ta vorbeşte cu morţii...
Eu aş semna derogarea şi aş încasa cecul.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Probă de microfon. Unu, doi.
Mersi că aţi venit.
Mi-aţi fost cel mai înfocat suporter.
Încerc să aflu adevărul. Despre asta voiam să vorbim.
Cred că ceea ce aţi păţit poate fi subiectul unei cărţi.
Speram să vă pot convinge să colaborăm...
- Arizona e condusă cu 3 puncte. - Ghinionul ei.
Şi al tuturor celor care au pariat pe Arizona.
V-au îngheţat conturile până se rezolvă problema moştenirii.
Editorul meu vrea să vă ofere un avans generos, pe loc.
N-am nevoie de bani, dră McCall.
Va trebui să trăiţi din ceva până se termină procesul împotriva primăriei.
- Ştiţi despre asta? - Ştiu multe lucruri.
Litigiile pot dura mult timp.
Cred că procurorul Devalos nu e prea dispus să cadă la înţelegere.
Am motive să cred că în curând decizia nu-i va mai aparţine.
Apreciez oferta dv., dră McCall.
Abia aştept să citesc următorul dv. articol.
Nu-mi place atitudinea ta, Ariel. Şi eu am avut o zi oribilă.
Bridgette, poţi să-i aduci o gustare lui Marie?
- Trebuie să fie plăcut... - Nu e.
Alo?
- La revedere. - Cine era?
Un reporter. Au sunat toată după-amiaza.
Iar eu aştept un telefon de la şeful meu.
De ce? Te-ai decis în legătură cu procesul?
- Da, avocatul mi-a uşurat decizia. - Serios? Ce a spus?
Că nu vrea să mă mai reprezinte.
În lumina celor întâmplate, crede că aş avea o problemă de credibilitate.
Din cauza mea?
Alo. La revedere.
S-a mai întâmplat ceva, de sună toţi?
- Totul s-a întors cu susul în jos. - Ce înseamnă asta?
M-am dus la lucru, dar Devalos nu a fost de găsit.
Nimeni nu zice nimic. La el acasă nu răspunde nimeni.
Prietenul lui e acum şef. Şi-a trimis asistenta să-mi spună
că serviciile mele nu vor mai fi necesare în viitor.
Ariel mă urăşte pentru că a luat cea mai mare notă la algebră
şi toţi cred că am primit informaţii de la Morrisey, puştiul înecat.
Am avut un vis aseară. A patra victimă avea un cap în frigider,
ceea ce înseamnă fie că ea era criminala şi apoi s-a sinucis, fie...
Fie Debra are dreptate, eu sunt nebună şi visele mele sunt stupide.
Deci nu intentăm proces?
Nu vom avea milioane sau zeci de milioane?
Nu. Mă întorc la slujba mea.
- Mii şi zeci de mii. - Din cauza mea.
Nu. Pentru că aşa trebuia să fie.
Nu mi-a plăcut ideea să profit de pe urma situaţiei ăleia.
Adevărul e că îmi lipseşte munca mea.
Deci eu sunt bine, dacă mă sună şeful.
Cum rămâne cu Devalos, cu visul tău şi cu fiica noastră furioasă?
Vreau să mă culc şi să mă trezesc peste 20 de ani.
Îmi place chestia asta. Iei taurul de coarne.
Mă duc să văd ce face Ariel. Odihneşte-te.
Camerista!
Poţi să te dai un pic înapoi, ca să te văd?
Îmi cer scuze. Sunt cam paranoică, cu tot ce se întâmplă...
Lasă baia. Tocmai umpleam cada.
Poţi să-mi laşi nişte prosoape şi să faci patul. Mulţumesc.
Credeam că ţi-am spus să faci doar patul...
Lynn, îmi cer scuze că te deranjez la ora asta.
Nu-i nimic, Allison. Mă duceam acasă, după o şedinţă.
Îl caut pe Lee. Nu reuşesc să dau de el. L-ai văzut cumva?
Nu. A fost la şedinţă, dar nu ştiu unde s-a dus după aceea.
Dacă îl vezi, poţi să-i spui că trebuie să-i vorbesc?
Sigur.
Perfect.
Credeam că suntem prieteni! Credeam că pot conta pe tine.
Am multe să-ţi spun. Încă mai am vise.
Înţeleg că Manny are probleme. Ştiu că nici tu nu eşti pe roze...
Suntem prieteni, dar nu e o idee bună să fiu văzut vorbind cu tine.
- Cât despre Manny... - Pricep. I s-a spus să stea acasă.
Dar nici el nu-mi răspunde?
Manny e pe un iaht, la pescuit. Nu răspunde nimănui la telefon.
Se va întoarce abia după ce Paxton va accepta înţelegerea.
Cât despre tine... Ce vrei să spun? Eşti toxică.
Îmi pare rău. Nimeni nu vrea să audă de visele tale.
Nimeni nu vrea să ştie de Allison Dubois.
Bine, îmi pare rău. Spune-mi. Povesteşte-mi visul.
- Pamela Franklin. - A patra victimă.
Am văzut-o în uniformă de cameristă, intrând la Cheryl Ann Potts.
A adus cuţite. A adus capul celei de-a doua victime.
- N-are nici o logică. - Dar răspunde la multe întrebări.
- Cum ar fi? - Cum intră în cameră?
Se dă drept cameristă. Victimele îi deschid uşa.
De ce nu ne dăm seama cine e? Pentru că nu e vorba de un tip.
Foarte drăguţ. Foarte interesant. Dar n-ai omis un amănunt?
Poate că ucigaşul Pamelei nu e implicat în toată povestea asta.
Poate de-aia nu a lăsat în urmă capul celei de-a treia victime.
Sau te înşeli. Aşa cum te-ai înşelat în toate privinţele, în cazul ăsta.
Du-te acasă. Lasă-ne să rezolvăm cazul ăsta ca pe vremuri.
Mai vrei să vorbeşti cu mine? Pentru că nimeni altcineva nu vrea.
Vreau să faci ceva pentru mine. Vreau să te muţi la alt hotel. Acum.
De data asta ce mi se va mai întâmpla?
- Ce e? - Pari să aştepţi mereu un telefon.
Da. Secret profesional. E şi reportofon digital.
Vreau să mă asigur că e deschis când încep o conversaţie.
De ce să schimb hotelul?
- Am mai avut un vis aseară. - Fireşte.
- Am văzut a treia victimă. - Serios? Cine a comis-o?
- Nu contează. - Te contrazic. E tot ce contează.
Am văzut a treia crima. Am crezut că e ceva important.
M-am dus la poliţie, să le spun.
Dar ei nu mă mai ascultă? Nu mai pot să mă asculte.
Am fost foarte supărată. Începusem să cred că nu aveam cui să-i spun.
Şi apoi mi-am dat seama că mai rămăseseşi tu.
Într-un fel ciudat, tu eşti singura care contează.
Pentru că eşti în continuare următoarea pe listă.
Eşti ca un câine care nu vrea să lase osul.
Ascultă-mi raţionamentul.
Capul celei de-a patra victime n-a fost secţionat.
Criminalul n-a lăsat în urmă capul celei de-a treia victime,
aşa că ar putea fi pus pe corpul tău, după ce eşti ucisă.
- Dacă rămâi aici. - Ai mai prezis o dată asta.
- Şi nu s-a adeverit. - Am greşit doar cifrele.
Totul e cum am spus, dacă tu eşti a cincea victimă.
În vis, el a zis că sunt cinci victime.
Am văzut capul celei de-a treia pe trupul tău.
Am presupus că a fost o greşeală, dar acum am înţeles. Tu urmezi.
Iar n-ai nici o logică.
Dacă eşti îngrijorată pentru mine şi ai văzut a treia crimă,
n-ar fi mai uşor să le spui tuturor cine a comis-o?
Nu, pentru că asta n-ar clarifica nimic.
Şi încep să cred că sunt doi criminali.
Doi criminali?
În visul meu, cea care a ucis-o pe Cheryl Ann Potts
era Pamela Franklin.
Pamela Franklin, a patra victimă?
De-asta cred că sunt doi criminali. Pamela Franklin şi cel care a ucis-o.
Haide, schimbă hotelurile.
Chiar eşti mai nebună decât credeam.
Eşti cu patalama. Ştii care e partea cea mai nebunească?
Ştii de unde ştiu că eşti sărită de pe fix?
După tot ce ţi-am făcut, tu tot mai încerci să-mi salvezi viaţa.
Ai dreptate. Ştii ceva? Sunt nebună. Ţicnită.
Asta e. Fă-mi pe plac. Ce se poate întâmpla?
Nimic. Trăieşti în continuare, eu rămân la fel de nebună
şi tu poţi să râzi de ţicnita care te-a pus să schimbi hotelurile.
Poţi să-i dedici un capitol în cartea ta. Care e dezavantajul?
- Te ajut şi să-ţi faci bagajele. - Dar dacă mă înşel?
Dacă nu eşti nebună?
Nu. O să fiu la fel de bună cu tine cum ai fost tu cu mine.
O să rămân aici şi o să-l aştept pe Recapitator.
Dacă e adevărat, dacă ai dreptate,
ar fi o revanşă fantastică pentru tine.
Îţi datorez asta.
Acum pleacă.
Altfel chem poliţia.
Şi sunt destul de sigură că vor asculta ce am eu de spus.
Bună, Elizabeth. Ştiu că n-am programare,
dar am nişte acte pe care mi-a cerut să le semnez.
Să văd ce pot să fac.
E jenant. Nu ştiu cum am...
- Ce e? - Nu e în birou. Nu e aici azi.
Dle Dubois, vă rog...
- Bună, Joe. - Bună, Marcus.
Ţi-am adus actele înapoi, semnate.
Mă tem că firma de asigurări s-a răzgândit în privinţa ta.
S-au impacientat când n-ai semnale la bun început.
Ce pot face ca să îi calmez? Nu vă dau în judecată. Promit.
Vreau doar ca lucrurile să fie exact aşa cum erau acum o lună.
Dacă nu te pot asigura, nu te pot aduce înapoi.
- E firma ta. Sunt angajatul tău. - Da, Joe. E firma mea.
Dar, dacă încalc contractul cu firma de asigurări, nu mai am firmă.
Nu mai am contracte, nu mai am linie de credit...
300 de oameni vor rămâne pe drumuri. Îmi pare rău.
Nu-mi dai de ales, Marcus. Înţelegi asta, nu?
Dacă nu mă reangajezi, nu pot să nu te dau în judecată.
Ştiu, dar pentru asta am asigurare.
Îmi place să mănânc sandvişuri la cină.
Sunt mai bune decât mâncarea caldă.
Linişte, Bridge. Mami şi tati se gândesc.
4382 de dolari e suma minimă de care avem nevoie lunar.
Acoperă ipoteca, asigurarea maşinii şi mâncarea...
4500 e cifra magică.
Cât valorez, scumpule?
Pentru mine valorezi totul.
Mă refeream la bani.
Să vedem... Răposata mea soţie valora cam 88 de milioane.
De îndată ce devii dna Waiter Paxton,
vei valora 44 de milioane.
Şi când se va întâmpla asta? Când voi deveni dna Paxton?
Nu poate fi prea curând. Ar fi bătător la ochi.
Ţi-e dor de ea? Ţi-e dor de soţia ta?
Pamela, i-am tăiat gâtul...
Apoi am decapitat-o cu un cuţit electric
şi i-am ţinut capul în formaldehidă şase luni.
Dacă mi-ar fi dor de ea, ar fi doar vina mea, nu crezi?
Te iubesc, Pamela. Cred că asta e destul de clar.
- Şi eu te iubesc, Walter. - Ştiu.
Am ştiut din clipa când ai acceptat s-o omori pe femeia aia.
De fapt, pe amândouă.
Cum puteam să refuz?
Era un plan grozav.
Tu îţi ucizi soţia, îmi dai mie capul ei, ajungi la închisoare...
Apoi, eu ucid o femeie la întâmplare şi las în urmă capul soţiei tale.
Poliţia vede că nu poţi fi tu vinovatul.
Două zile mai târziu, repet figura, ca să fie absolut siguri.
Şi apoi trăim fericiţi până la adânci bătrâneţi.
Ne căsătorim...
- După seara asta. - Aşa e. După seara asta.
Încă o seară.
- Cine e norocoasa? - Tu.
Jurnalistă decapitată în camera de hotel
Mâine dimineaţă îi voi convoca pe toţi detectivii.
Vor avea loc multe schimbări. Vreau să fie foarte clar...
Nu întrevăd un viitor strălucit pentru tine în Phoenix.
Uite cine a venit.
Nu eşti tu cea care a prezis uciderea lui P.D. McCall?
Eu sunt cel care i-a anulat paza, ca să se împlinească prezicerea.
Te-am căutat la secţie. Au zis că s-ar putea să fii aici.
Noul procuror suplinitor, Van Dyke, m-a luat în vizor.
Mă duc să-i zgârii maşina. Vrei să vii şi tu?
- Am mai avut un vis. - Eram şi eu în el?
Şi, mai important, aveam o slujbă?
Am avut dreptate tot timpul. Paxton şi-a ucis soţia!
Pamela le-a ucis pe celelalte, ca să pară el nevinovat.
Apoi el a ucis-o pe ea. Şi aseară a ucis-o pe P.D. McCall.
Paxton, cel judecat şi eliberat?
Cel care dă în judecată primăria pentru 50 de milioane?
Am avut dreptate în privinţa lui P.D. McCall. Nici acum nu mă înşel.
- Să-i spunem lui Van Dyke. - Van Dobitoc? Nu prea cred.
Ştii ce a spus presei? Nu ai prezis crima, ai inspirat-o.
I-ai oferit dementului o nouă ţintă. Iar eu am lăsat-o vulnerabilă.
Nu-mi pasă ce crede. Trebuie doar să-l prindem pe Paxton.
E de neatins. În momentul ăsta, nu poate fi acuzat de nimic.
Dacă jefuieşte o bancă, i se va organiza o paradă.
A ucis trei oameni şi a fost complice la alte două crime.
Minunat, dar nu ai nici o probă. Visele tale nu sunt probe.
Poţi să-mi asiguri accesul în camera Debrei?
E 4:45. Trebuie să dispari înainte să vină detectivii, la 8:00.
N-ar trebui să fie o problemă.
Mă duc să fac un duş.
Eu şi ceilalţi detectivi am fost convocaţi la 7:00,
pentru o muştruluială pe cinste.
Mă descurc.
Haide, Debra, vorbeşte-mi. Arată-mi ceva.
Alo?
E acelaşi caz la care lucrai ieri? Eşti avocată?
Nu, n-am absolvit Dreptul. Lucrez pentru procurorul Devalos.
Sună impresionant.
Îmi pare rău pentru tine şi pentru şeful tău. L-au crucificat la ştiri.
- Mă gândesc că e parţial vina mea. - Ce vrei să spui?
- Ce surpriză! - E un moment nepotrivit?
- În nici un caz. Intră. - Mulţumesc.
Scuză deranjul.
Iartă-mă, aştept un telefon. Pot să-ţi ofer ceva de băut?
Nu, mulţumesc.
Mă gândeam la conversaţia noastră de acum câteva zile.
Ai avut dreptate. Am ieşit doar de trei zile şi sunt falit.
Mă întrebam dacă mai putem discuta despre oferta pentru carte.
Parcă ai menţionat un avans?
10000$ ar fi suficient? Dacă semnezi actele dimineaţă,
editorul meu ar putea să-ţi ofere suma asta.
Asta mi-ar salva viaţa.
Ce ai mai aflat? Poliţia are vreun suspect?
Am auzit o teorie nebunească azi.
- Dar e destul de trasă de păr. - Şi anume?
- Doi criminali. - Doi criminali?
Stai jos? Evident că da, văd şi eu.
Pamela Franklin şi cel care a ucis-o.
Pamela Franklin?
Nu pricep. De ce le-ar fi ucis pe femeile alea?
Cine spune asta? Poliţia? Şi pe cine a ucis Pamela Franklin?
Pe toată lumea, mai puţin pe ea însăşi? Nu pricep.
Nu ştiu dacă persoana care mi-a spus ştie.
Şi nu e de la poliţie. Nu chiar.
Ideea e că Pamela le-a ucis pe acele femei şi cineva a ucis-o pe ea.
Dar nu spune nimeni cine?
De ce ar fi vrut femeia aia să-mi ucidă soţia?
Nu ştii... S-ar putea să nu aibă legătură cu soţia ta.
S-ar putea să fie vorba de a doua victimă
şi celelalte au fost ucise pentru a crea confuzie.
Sau e vorba de a treia victimă. Nu prea m-am gândit la asta.
Dar adevărul e că femeile nu fac asemenea lucruri.
Nu singure. Nu intră într-o cameră de hotel să decapiteze pe cineva.
Pariez că, dacă a făcut-o ea, a făcut-o pentru un bărbat.
Întotdeauna e un bărbat la mijloc.
Era îndrăgostită de un bărbat pe care nu-l putea avea şi...
Şi?
Şi nimic.
Avem o problemă.
- Ce problemă? - Nu mi-am adus instrumentele.
Nu pleca.
Deja avem cinci femei moarte, toate ucise de acelaşi sociopat.
Sunteţi jenaţi? Vă e ruşine? Mie îmi este.
Hotelurile şi restaurantele pierd venituri de milioane.
Centrul de conferinţe e gol. Fiecare zi aduce o nouă anulare.
Eu nu accept aşa ceva. Nu sub conducerea mea.
Nu mă voi da bătut ca predecesorul meu.
Îmi place să fiu noul procuror al oraşului Phoenix.
Înainte să te instalezi prea comod,
aş vrea să emiţi un mandat de arestare pe numele lui Paxton,
pentru uciderea lui P.D. McCall.
Probele sunt pe acest reportofon.
Îmi poţi mulţumi mai târziu.
Sincronizare: DISTEL subs.ro TEAM (c) www.subs.ro