Anterior în Medium:
Allison, nu arăţi prea bine.
Poate că ar trebui să vorbim despre asta afară.
Ei au făcut câteva teste cât timp ai fost inconştientă. Um...
Trebuie să discut cu tine despre ce au descoperit.
O tumoare pe creier. Ştiu.
- Ar trebui să fii în sala de operaţie acum. - Da, ştiu. Nu pot să fac acea operaţie.
Ce ai spus?
Nu pot să o fac. Cel puţin nu acum.
Asta îmi va lua visele, Joe. Îmi va lua darul meu.
Nevasta dvs. a avut un accident vascular cerebral cu puţin timp înainte de intervenţia chirurgicală.
Oricum, noi am dus mai departe procedura.
Dar acum ea nu prezintă nici un semn de a fi conştientă.
E imposibil de prezis când sau dacă...
dacă ea îşi va mai reveni vreodată din starea de comă.
E timpul, domnule Dubois.
ea nu a dat nici un semn de îmbunătăţire de câteva luni. Nici nu poate respira singură.
Nu aşa se trăieşte, domnule Dubois. Asta nu e viaţă.
I-am sunat încă o dată pe cei de la asigurări.
Ei nu se vor răzgândi...
- iar spitalul... - Ştiu. Înţeleg.
Um... Nu am nici o alternativă.
Nu îmi pot permite să o menţin în viaţă, aşa că...
Bine.
Bine. Faceţi... Faceţi ceea ce trebuie să faceţi.
Ai de gând să opreşti asta?
- Aş avea nevoie de ajutor. - Da.
Bine.
Poftim.
Cum ai dormit?
Din nou ca o piatră. Dar tu?
Bine.
Deci, cât e? A 36 zi? Fără nici u vis?
Dacă nu ţii socoteala şi la cele 3 luni de comă.
A dispărut, Joe.
Acea operaţie a luat totul. Nici un vis. Nimic. Doar...
somn.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
MEDIUM Season 6, Episode 1
" D E J A V U A L L O V E R A G A I N "
Sincronizare: Ahmed(OpM)
- Bridgette! - Ai auzit asta?
Sună de parcă cineva a călcat peste o pisică.
Ascultă-mă, copil al lui Sasquatch. Cheie de la maşina mamei au dispărut.
Bine? Au fost în geanta mea, iar acum nu sunt acolo, şi din moment ce tu eşti singura...
de pe aici care a umblat în geanta mea, spune-mi ce ai făcut cu ele.
Am o lingură, şi nu mi-e teamă să o folosesc.
Bine. Ştii ceva? Uite.
Tu poate că nu ai chef să mergi la şcoală, dar eu şi cu Marie vrem să mergem.
Aşa că, dă-mi cheile.
Mamă! Tată!
Ce se întâmplă?
Hei.
Eu ar trebui să duc pe toată lumea la şcoală dar nu pot să-ţi găsesc cheile de la maşină.
Ei bine, nu te uita la mine. Eu nu am mai condus acea maşină de 4 luni şi jumătate.
Unde le-ai pus?
Mereu le las în poşeta mea, iar acum nu sunt acolo.
Şi ştiu cine le-a luat.
Ea mereu îmi umblă în poşetă şi îmi fură banii şi guma.
Chiar ai de gând să îi permiţi să-mi ruineze renumele meu cel bun în asemenea hal?
Bine. Aţi putea să împrumutaţi maşina tatei.
Sunt convinsă că acele chei vor apărea. Se poate să fi căzut pe undeva.
Cineva a menţionat numele meu?
Poate să-ţi împrumute Ariel maşina ca să le ducă la şcoală?
Stai puţin. Am un discurs la o conferinţă în Scottsdale. Am nevoie de maşină.
Atunci, le poţi lăsa în drumul tău?
Da. Bine. Presupun că da.
Le poţi lua şi de la şcoală să le aduci acasă?
Da. De ce nu?
Mi-aş fi dorit să fiu sigură la părinţi.
Ştii, voi căuta eu acea cheie.
Trebuie să fie pe aici.
Hei, de ce nu ai face mai bine să te odihneşti?
Asta ar trebui să fie prioritatea ta. Să te odihneşti.
Asta şi să faci exerciţii.
Ai fost în comă 3 luni. Iar acum că ai venit de doar o lună,
te comporţi de parcă totul ar fi revenit la normal.
Ei bine, totul a revenit la normal. Cel puţin partea stângă a corpului meu.
Ei bine, când vei găsi acea cheie...
voi aştepta scuze ca la carte de la ştii tu cine.
În cinci minute plecăm, Bridge. În cinci minute.
Da.
Mai multe facturi de la spital?
De la spital, de la terapie, iar de la spital.
- Cred că trebuie să-mi iau o slujbă. - Chiar ai o slujbă. În San Diego.
Ai renunţat la ea ca să ai grijă de mine.
Cred că a venit momentul să îmi mai iau una.
Hei, nu eşti tipul care a avut acea idee stralucită cu celule solare thingamajiggy?
Da. Majiggy e de fapt numele meu de alint.
Ah. Vezi? Poftim. Iată. Ai deja o slujbă.
Să te gândeşti la lucruri minunate.
Ce e? Nu crezi că lumea are nevoie de mai multe idei minunate?
- Plec să duc copii la şcoală. - Aşa să faci. Eu voi găsi acea cheie.
Hei, uită de chei. Voi găsi cheia mâine.
Până aici nimic.
Allison, opreşte-te. Allison, opreşte-te. Allison, opreşte-te.
Ştii, m-am gândit, aş vrea ca mâna mea să se deschidă.
Şi nu s-a întâmplat.
Şi am aşteptat.
E ca şi cum ar avea propria sa minte.
Dar ai reuşit să conduci până aici.
Am dirijat cu mâna stângă. Am condus cu piciorul stâng.
Joe nu ştie. El nu... El nu ştie nici că sunt aici.
Bine.
Domnule.
Înainte de operaţie, am avut un vis.
A fost unul dintre ultimele vise pe care le-am avut, şi...
aţi venit la mine.
Mi-aţi oferit o slujbă.
Chiar dacă nu mai visam, chiar dacă eu nu mai am darul meu.
- Allison, tu... - Domnule. Vă rog.
Această boală...
Această tumoare...
Asta a costat familia o avere.
Joe a trebuit să renunţe la ceea ce făcea în San Diego.
Iar ei i-au dat ceva bani, dar nu a fost ca şi când ar fi putut să fie într-o poziţie de negociere.
Şi el ar fi trebuit să facă niste bani din drepturile de autor de la invenţia sa...
când ei vor începe să o vândă, dar asta... asta ar putea să fie peste câţiva ani.
Aşa că, mă întrebam...
Poate aş putea să răspund la telefoane sau aş putea... aş putea să mă ocup de îndosarieri.
Allison, opreşte-te.
Bine, dacă telefonul sună şi vrei să răspunzi la el, eşti invitata mea.
Dacă vezi ceva care să stea la întâmplare şi vrei să le îndosariezi, promit că nu voi fi nemulţumit.
Dar, chiar înainte de a fi ştiut despre visele tale, ai fost angajată pentru a lucra aici ca şi ajutor juridic.
Şi unul al naibii de bun, din câte îmi amintesc.
Şi nu te voi reangaja acum sub această specializare.
Acesta a fost un da?
Îmi va lua un minut sau două să găsesc banii, şi nu va fi nici cu normă întreagă.
Nu cred că mă voi descurca la o normă întreagă.
Dar da, este un da.
Mulţumesc, domnule. Nu veţi regreta asta.
Bine ai revenit.
La 11:00 în sala de conferinţe.
Pe cine avem aici?
Haide. Dacă mai dai îmbrăţişări...
Nu am avut nici o idee că erai pe aici.
- Cum o mai duci? - Ah, ştii tu.
Am zile bune, am zile rele.
Am o jumătate bună, am o jumătate rea.
Veştile bune sunt că partea rea a mea se însănătoşeşte...
iar zilele bune cântăresc mai mult decât cele rele.
Cum se simte Lynn şi micul Lee?
Ambele doamne ale mele se descurcă de minune. Mulţumesc.
Stai puţin. Allison, uh, e aici pentru întrunire?
Nu ştiu. Asta, uh... Acesta e un gând interesant.
Eşti liberă? Vrei să stai cu noi undeva?
Hei, atâta timp cât nu implică terapie fizică, mă bag şi eu.
După d-ta, Dr. House.
Nu există nici un fan Suns mai mare decât mine.
Nici un fan mai mare în toată zona metropolitană a Phoenix-ului.
Dar aş minţi dacă aş spune că sunt fericită cu această ultimă rundă de transferuri.
Aş minţi dacă aş spune că am crezut că a fost bună pentru toată lumea...
cu excepţia câtorva contabili care lucrează în spatele unor birouri la Suns.
Şi o bună contabilitate, rareori face bine în baschet.
Sunt Sophie Cullen, şi sunt fata dvs. din vestiar.
Vedeţi la ce mă refer? El o urmărea.
El o urmărea cu camera sa. Ne urmărea.
Acestea sunt străzi publice, Dan.
Şi filmând un buletin de ştiri de pe postul vostru ar putea fi un pic ciudat...
- dar nu cred că e ilegal. - Stai.
Ţi-ai făcut o idee.
Cât de multe din aceste DVD-uri a primit domnişoara Cullen?
Jumătate de duzină sau cam aşa ceva. Dar, după cum puteţi vedea, el e tot mai neruşinat.
Vreau să spun că, el nu s-a mulţumit doar să o filmeze pe străzi.
El o urmărea în magazine şi restaurante. O privea pe furiş.
Mă refer la faptul că, ne e teamă că e doar o chestiune de timp până când o să apară la uşa ei.
Şi nu te voi minţi. Asta ne va afecta pe toţi.
Îmi cer scuze, dar sunt confuz în ceea ce priveşte relaţia dvs.
Uh, dvs sunteţi managerul postului?
Proprietarul.
Dan... dl. Taper deţine câteva posturi de televiziune.
Da, şi câteva cotidiene, de asemenea.
Cunoşti pe cineva care vrea să cumpere vreunul?
Ca să-ţi răspund la întrebare, D-na Cohen e un angajat.
Dar e şi soţia mea. A trecut puţin peste un an.
Acest tip, ştim unde locuieşte.
Ştim cine e. Acestea sunt numele şi adresa lui.
Eu chiar simt că avem de-a face cu o formă de boală mintală aici...
şi chiar cred, că ar fi util ca înainte ca ceva să ne scape din mână...
înainte ca să se întâmple ceva oribil, dacă cineva din acest birou...
cineva din departamentul de poliţie ar putea să-i facă o vizită acestui individ...
să-l avertizeze, să-l lămurească că este urmărit.
Am o listă de priorităţi destul de mare astăzi, dar voi fi fericit să-i fac o vizită mâine.
Te-ai intors cu totul? Ar trebui să vin să te iau dimineaţă?
Ei bine, nu ştiu. De mâine sunt angajată?
- Hei. - Hei.
Nu te uita acum, dar Marie a fost fixată cu un bold.
- Ce e asta? - Fixată cu un bold.
Marie a fost fixată cu un bold. Când îţi dau ceva...
şi chiar vor ca părinţii să vadă, ei o fixează cu un bold.
Tati, dă-o jos.
Ziua profesiunii este mâine?
Dap. Noi suntem cei cu "D". De la "A" până la "D" sunt mâine.
Se pare că, ceilalţi părinţi au aflat de asta săptămâna trecută.
Presupun că cineva a uitat să ne prezinte pliantul.
Marie!
Bine. Deci, cine va merge? Care dintre noi o să facă asta?
Interesantă întrebare, ţinând cont că, niciunul dintre noi nu are o slujbă.
Ei bine, de fapt ar trebui să avem o discuţie legată de acest lucru după cină.
Nici nu ştiu ce anume mă înfurie mai mult:
că ai plecat singură şi ai făcut acest lucru fără să te deranjezi să discuţi cu mine...
sau că ai condus până acolo când jumătate din corp nu funcţionează.
Ei bine, nu am considerat că important să discut asta cu tine...
pentru că, cinstit vorbind, am crezut că era puţin probabil ca el să-mi ofere ceva.
De ce? Te place. Ai lucrat acolo ani de zile. De ce să nu te vrea înapoi?
Ei bine, să începem cu faptul că nu mai pot face acest...
mic truc inteligent pe care el îl găsea atât de util.
Şi aşa cum ai spus, jumătate din corpul meu nici nu funcţionează.
Nu acesta este modul în care ar trebui să punem problema. Tu ar trebui să-ţi dedici timpul...
ca să te însănătoşeşti, să-ţi refaci sănătatea. Eu ar trebui să fiu cel care ar trebui să-mi caut o slujbă, nu tu.
Iubitule, am mai trecut prin asta. Tu ai o slujbă.
Eşti inventator.
Tu ai nevoie doar de puţin timp şi de puţină libertate.
Şi chiar vreau să fac asta pentru tine. Vreau să-ţi dau asta.
Nu te-ai sacrificat destul până acum?
Nu. Nu e un sacrificiu când este legat de tine.
Şi îmi fac griji în legătură cu sănătatea ta.
Iubitule, când am fost la servici, m-am simţit bine, uimitor.
Aproape că eram normală.
Ştii, e doar o jumătate de normă.
Iar pentru ziua de mâine, Lee va veni să mă ia.
Mâine? Uh-ha. Ei bine, deja ghicesc cine va merge la Marie.
Iubitule... uită-te aici.
Haide.
Foarte impresionant.
Nu numai asta, când am fost la servici azi...
Am simţit această, această mică smucitură în mintea mea.
- Nu-mi place cum sună treaba asta. - Nu, nu, nu, e de bine.
A fost ca şi cum aş fi văzut mici bucăţi ale viitorului.
Ca şi cum aş fi văzut o fărâmă din ceva ce urma să se întâmple.
Era Devalos, şi tot continua să-mi repete întruna ceva.
Şi apoi s-a oprit.
Iar apoi chiar a spus asta.
Bine.
Ei bine, am simţit că a provenit din acelaşi loc al viselor mele...
şi lucrurile pe care obişnuiam să fiu capabilă să le fac.
Ca şi cum, poate că e...
poate că mă vindec.
Poate că-mi revin.
Ei bine, nu pari prea încântat.
Cred că de-abia mă obişnuisem cu această idee despre această nouă parte a ta.
Nu pare că ţi-a pl[cut prea mult vechiul meu aspect.
Haide. Nu e corect. Nici ţie nu prea ţi-a plăcut.
Acel lucru pe care îl numeşti dar? A adus dureros de mult întuneric odată cu el...
ţie, mie, tuturor din această casă.
Poţi să mă condamni pentru faptul că nu îi duc dorul?
Mă poţi condamna pentru faptul că am sperat ca acea parte a ta să nu se vindece?
Foarte impresionant.
Altceva?
Orice altă parte a ta care nu s-a mai bălăbănit de ceva timp...
şi care dintr-o dată să revină la viaţă?
Nu.
Da. Ei bine, asta e destul de mult pentru mine.
Peter Winant?
Sunt detectivul Lee Scanlon. Dânsa este colega mea Allison Dubois.
Sperăm că aveţi câteva minute libere ca să discutăm.
Era şi timpul ca să apăreţi prin zonă.
În fiecare zi trebuie să vopsesc şase sau şapte uşi...
iar în fiecare noapte aceste grafiti revin.
Telefonul începe să sune încă de la 7:00 dimineaţa...
chiriaşii sună pentru diferite comenzi de lucru.
Vă pot arăta cum arată. Nu am nici un nume...
De fapt, domnule Winant, grafiti şi fleacurile...
nu sunt motivul pentru care suntem aici.
Suntem aici pentru a vorbi despre Sophie Cullen.
Sophie?
Ai urmărit-o...
urmat-o, înregistrat-o...
ai făcut DVD-uri şi i le-ai expediat.
Este foarte tulburată de aceasta, domnule Winant.
Mă îndoiesc de asta.
A venit la voi? A făcut vreo plângere?
Nu. Soţul ei a făcut.
Să presupun că, în sfârşit a aflat.
- Ce anume să afle? - Despre noi. Despre mine şi Sophie.
Despre dragosta noastră.
Nici nu pot să-mi imaginez cum trebuie să se fi simţit.
Şi ce mod de a afla.
Mă întreb pe care a văzut-o.
Îmi cer scuze. Nu sunt sigur că v-am înţeles.
Încercaţi să ne spuneţi că doamna Cullen vă cunoaşte?
Ştie de dvs?
Adică, ştiţi, ca orice altceva decât un fan?
Încerc să-ţi explic că suntem iubiţi.
De ce pari atât de şocat?
De ce te-a lovit aşa de dur faptul că...
doi oameni care arată atât de diferit...
care par atât de diferiţi ar fi atraşi unul de altul?
De ce presupui că nu avem nimic în comun?
D-ta nu înţelegi, dle Winant, că va trebui să mă întorc
la d-na Cullen pentru a corobora versiunea ei cu cea a dvs.,
despre prietenia asta dacă e cum aţi spus.
Şi dacă nu e aşa îţi voi face o notificare.
Ştim cine eşti. Ştim unde locuieşti.
Dacă ai traversat strada în căutarea doamnei Cullen...
vei merge la închisoare.
Ea mă venerează...
şi eu pe ea.
Cel mai bun lucru a faptului că eşti un inventator?
Um, uau, asta e una grea.
Cred că ar trebui să fie faptul că puteţi să vă faceţi datoria oriunde.
Ştiţi, acasă, în maşină, în avion.
Atâta timp cât îţi aminteşti să-ţi iei şi creierul cu tine...
întreaga lume este biroul tău.
Altcineva are o...?
Da, desigur, poftim.
Mi se pare o slujbă minunată.
Da, aşa e. E o slujbă minunată.
Dar, ce se întâmplă dacă nu îţi mai vine nici o altă idee?
Poftim?
Ei bine, ai spus că un inventator este plătit doar atunci când are câte o idee.
Aşa că, ce se întâmplă dacă nu vei mai avea nici o altă idee?
Dar voi avea.
Bine. Dar... dacă nu?
Dar voi avea.
- Bună. Hai în pat. - Uh, da. Într-un minut.
Eu doar, ştii, încerc să mă pun pe treabă pentru o nouă idee.
Poţi să faci asta? Poţi să te mobilizezi singur să-ţi vină o idee?
Uh, nu prea ştiu. Dar bazându-mă pe evidenţe, tind să cred că nu.
Bine. Atunci de ce nu vii în pat?
De ce deranjezi să-ţi filezi roţile? Ia-o dintr-o dimineaţă.
Nu ştiu. Probabil îmi fac griji că nu voi mai avea vreo idee.
Dar vei avea.
Şi dacă nu?
Cei mai mulţi dintre oameni nu au o idee genială...
în întreaga viaţă, iar eu am avut deja una.
Îţi dai seama cât de norocos m-a făcut asta?
Te înnebuneşti singur. Mă înnebuneşti şi pe mine.
E ora 10:00. Haide în pat.
911. Cu ce vă putem ajuta?
Vă rog, vă rog, vă rog să veniţi.
Sunt rănită.
Doamnă, de-abia vă aud.
El a intrat prin efracţie.
M-a violat.
El... m-a înjunghiat.
Unde locuiţi?
Şi... mi-a ucis soţul.
Şi dacă nu?
Cei mai mulţi dintre oameni nu au o idee genială...
în întreaga viaţă, iar eu am avut deja una.
Îţi dai seama cât de norocos m-a făcut asta?
Da, alo.
Da, e chiar aici, detective. Ceva s-a întâmplat.
Nu, spune-le că deja ştiu ce s-a întâmplat.
Peter Winant a intrat prin efracţie în casa lui Sophie Cullen.
El i-a ucis soţul, a tăbărât pe ea şi a violat-o.
Stai puţin. Cum poţi să ştii asta? Nu mai ai nici un vis.
Nici nu am ajuns în pat.
Ei bine, urăsc să te dezamăgesc, dar treaba asta se va schimba.
Ei bine, a început imediat după ce am terminat cina. Apoi am mers în pat.
Dar noi nu am mers în pat. Nu am ajuns la pat.
Nu încă. Ei bine, cel puţin eu nu am făcut asta.
Încerc doar să explic ce fel de experinţă a fost...
cum s-a simţit.
Deci, eu am avut un vis.
În el, am văzut tot ceea ce a spus Scanlon că s-a întâmplat.
Apoi m-am trezit şi am realizat că nimic din acestea nu s-au întâmplat încă...
somnul, visul.
Că eu încă stăteam în bucătărie cu tine.
Uite... iubitule...
cred că această parte a corpului meu... încearcă să se vindece.
Încearcă să descopere cum merge treaba...
să vadă care este partea bună a corpului meu.
Bine. Dar... stai puţin.
Deci, înainte de operaţie, ai avut un vis.
Ai visat că ei te vor opera pe creier şi că darul tău va dipărea.
Acum îmi spui că acel vis a fost fals?
Că... că toate visele de înainte de operaţie nu erau reale?
Ele erau false.
Nu am avut exact acel fel de operaţie despre care am visat.
Am întârziat asta. Îţi aminteşti?
Acesta e motivul pentru care ei nu au putut extirpa întreaga tumoare din capul meu.
Poate că acesta e motivul. Se întâmplă de câteva zile...
acest... acest tremurat.
- Nu mi-ai spus. - Am încercat.
Nu ai reacţionat foarte bine.
Ei bine, stai puţin. Când a fost asta?
Nu a fost. Asta...
asta va urma să se întâmple. Eu nu i-am permis să se întâmple.
Exact cum am văzut în vis ştiu că voi face asta.
Nu am vrut să avem această conversaţie.
Bine. Înţeleg. Deci...
tu ai luat o decizie bazându-te pe ceva ce nu am făcut...
dar pe ceva ce tu crezi că voi urma să fac...
care, apropo, încă nici nu am făcut-o.
Da, aproape că ai dreptate.
Bine. Mulţumesc că mi-ai lămurit dubiile.
Şi, fă-mi un favor. Când, de fapt vei avea acest vis...
care deja ştii că îl vei avea, nu te obosi să mă trezeşti.
Deja ştim amândoi cât de rău voi reacţiona.
Nu l-am văzut de prima dată pe cât de mult l-am...
simţit.
Imensitatea sa, respiraţia sa.
Adică, dormeam buştean, şi era întuneric, şi... dintr-o dată...
Am fost conştientă de faptul că e cineva care se agită la mine.
Şi am ştiut unde am fost. Am ştiut...
Am ştiut că eram în dormitorul meu.
Şi de asemenea am ştiut că soţul meu nu era acolo pentru că nu îl puteam simţi.
Nu îl puteam mirosi.
Deci...
Am început să strig după el.
Vreau să spun că, atâta timp cât era altă persoană contorsiondu-se pe mine şi...
grohăind pe mine.
Mâna lui era mereu peste gura mea, iar eu doar îmi amintesc...
cum îmi închidea ochii.
Am crezut că mă va rupe.
Şi... undeva, acolo...
cred că am leşinat.
Şi...
când mi-am revenit, a dispărut.
Stomacul meu... în partea stângă îmi trepida.
Atunci am văzut sângele şi am realizat că m-a înjunghiat.
Am încercat să mă ridic...
dar nu am putut, aşa că m-am târât...
pe podea, ieşind din dormitor şi l-am căutat pe Dan.
L-am găsit în bucătărie.
Dar la un moment dat, aţi reuşit să vă uitaţi la el?
Da.
Pentru un moment am fost capabilă să mă întorc.
El arăta ca un rinocer.
Ca un rinocer nervos.
Nu poate fi atât de greu să găsiţi o astfel de creatură.
Nu poate. Nu poate fi atât de greu de găsit.
Îl vom găsi.
Dar până o vom face...
veţi avea 2 poliţişti la uşa dvs. 24 de ore pe zi, şapte zile din săptămână.
Tot ceea ce ne-a descris acolo, am văzut, Lee.
Am văzut în ziua când l-am vizitat pe acel monstru.
- Despre ce anume vorbeşti? - I-am văzut făcând dragoste.
Cel puţin asta am crezut că am văzut.
Am crezut că am văzut vreun fel de fantezie din mintea lui...
dar presupun că am văzut cum a violat-o.
Şi nu am oprit asta, Lee. Noi nu am putut opri asta.
Stai puţin.
Înainte de toate, tu nu erai sigură de starea ta psihică.
În al doilea rând, cum ai fi putut să opreşti asta?
Nu poţi închide pe cineva pentru ceva pe care încă nu a făcut.
Mai ales pe cineva care are un cazier foarte curat cum îl are acel individ.
Nu îmi pasă.
- Bună. Joe Dubois, nu? - Da.
Eu sunt Drew Campbell. Ne-am întâlnit la piesa de la grădiniţă de anul trecut...
chestia cu cele patru grupe de alimente.
Oh, corect. Bine.
Da, băiatul meu a fost cu adevărat cuprins de prezentare de la ziua carierei.
A venit acasă,mi-a spus despre asta. Totul despre celulele solare pe care le-ai construit.
A făcut asta?
Eu mă ocup cu recrutarea personalului într-o corporaţie.
Şeful de la recrutări. Eu lucrez cu toate firmele de inginerie majore din sud-vest.
Aş putea să vând şi dracu din dvs.
Nu asta am citit în ziare. Ceea ce am citit în ziare este că...
când vii la o slujbă, nimeni nu te angajează.
Eu vreau doar să spun că toate companiile se orientează pe tehnologie verde...
sunt destul de avântate în a stimula cu bani acum.
- Toate angajează. - Bine. Dacă aşa spuneţi.
Dar domeniul meu este legat de aeronautică.
Nu ştiu nimic legat de inginerie verde.
Joe, ai construit o celulă solară.
Ce poate fi mai verde de atât.
Hei, o limuzină? Cineva a sunat pentru o limuzină?
Asta numesc eu a fi servită.
Cezi că e deschisă şi acum camera de relaxare?
Cred că da.
Două minute.
Ei bine, nu asta numesc eu a fi servită.
M-a făcut să par a fi un prost.
Chiar şi acum ea râde de mine.
Îmi pare rău. Nu am vrut să te sperii. Joe a spus că te voi găsi aici.
- Ce se întâmplă? - Peter Winant.
Acum o jumătate de oră, el a încercat să intre în forţă în rezerva de spital unde e internată Sophie Cullen.
Unul dintre ofiţerii pe care îi avem acolo i-a ordonat să stea pe loc; Winant s-a dus după el.
Celălalt ofiţer i-a tras unul la gât, al doilea în spate.
Hei, îţi dau un penny pentru gândurile tale.
Nu cred că merită banii.
Mă gândeam la cât de aleatorie este viaţa.
Într-o zi acolo acest cuplu e fericit, îşi trăiesc viaţa.
Iar celălalt tip vine singur...
ucide soţul, torturează soţia.
Aleatorie.
Acum e şi el mort.
Complet aleatorie.
Da. Hei, vorbind de aleatoriu, acest tip a venit la mine la şcoală.
Puştiul său i-a povestit despre prezentarea mea de la ziua carierei.
S-a dovedit că, el crede că îmi poate găsi o slujbă.
Despre ce anume vorbeşti? Am mai trecut prin asta.
Acolo nu sunt slujbe.
Nu în aeronautică, nu în Phoenix. În afară de asta, tu nu cauţi o slujbă.
Nu ştiu. S-ar putea.
Ştii, îmi lipseşte faptul că nu văd persoane în fiecare zi.
Adică, alţi oameni decât copii mei în oglinda retrovizoare...
când îi iau de la şcoală.
Mi-e dor să consum cafeaua pe care să nu mi-o fac eu însumi.
Nu pot crede că am spus asta, dar îmi lipseşte un pic de deplasare, înţelegi?
Îmi lipseşte faptul că nu sunt de unul singur şi să stau să ascult la radio.
Chiar aşa. Îmi lipseşte asta.
Îmi lipseşte faptul că trebuie să lucrez pentru cineva. Îmi lipseşte faptul că nu am o slujbă.
Ei bine, poate că ar trebui să-l suni pe acest om minune, acest om...
care cunoaşte toate aceste slujbe magice de care nimeni altcineva nu a aflat încă.
Sunt locuri de muncă verzi.
Se pare că eu sunt un inginer verde, şi nici nu am ştiut până acum.
Nu-mi pasă ce fel de inginer colorat eşti...
atâta timp cât eşti un inginer fericit.
Hei. Acesta nu e tot doar pentru tine, ştii.
Nu vreau să plec.
- De ce trebuie să plec? - Pentru că sunt măritată.
Iar soţul meu va veni destul de curând acasă, şi pentru că...
ştii singur răspunsul.
Şi dacă aş rămâne?
Ce ar fi dacă nu aş pleca şi l-am aştepta să vină acasă?
Apoi el va şti.
Şi nimic nu va mai conta iar noi vom putea merge mai departe.
Nu e chiar atât de uşor, Peter. Ţi-am mai explicat asta.
Am nevoie de o slujbă.
Va trebui să îmi mai dai timp să găsesc o slujbă...
la un alt post înainte ca să putem spune de noi tuturor.
Bine?
Mi-e greu să tot aştept. Eu...
Eu vreau să-mi petrec întreaga noapte cu tine.
Vreau să mă trezesc lângă tine.
Şi eu vreau asta.
Curând, iubirea mea.
Îţi promit.
Tu stai liniştit. Revin imediat.
Pleci acasă astăzi?
Da, ei mă externează peste câteva ore.
Asistentele mi-au arătat noaptea trecută cum să-mi pansez rănile.
E uimitor.
Două răni de lovitură de cuţit şi nici o daună de durată.
Ei bine, nu ştiu ce să spun. D-ta nu mi-ai văzut cele două cicatrici...
Eu va trebui să trăiesc cu ele pentru tot restul zilelor mele.
Dar, totuşi.
Vreau să spun, nici un organ vital lovit.
Nici un nerv retezat. E ca şi cum, oricine ar fi făcut asta...
era determinat ca să facă cât mai puţine pagube cu putinţă.
Suză-mă? "Oricine ar fi făcut asta?" Peter Winant a făcut asta.
El l-a ucis pe soţul meu şi a încercat să mă ucidă şi pe mine.
Dacă spuneţi dvs.
Staţi puţin. Cine nu ar spune asta?
Nu ştiu. Eu ştiu doar că Peter crede că l-aţi luat de fraier.
Peter crede că...
Sunteţi acea doamnă Dubois. Nu pusesem lucrurile cap la cap.
Ei bine, puţinele lucruri pe care le cunoaşte el reprezintă doar vârful aisbergului.
Da, ţi-ai bătut joc de Peter. Ţi-ai bătut joc de soţul tău.
Ţi-ai bătut joc de tot sistemul juridic.
N-am nici o idee despre ce anume vorbeşti.
El trebuie să fi fost încântat în ziua în care i-ai răspuns.
În ziua în care ai ajuns afară. Cum a început?
El ţi-a trimis vreun mixaj cu d-ta la televizor?
Şi care a fost faţa care a făcut-o când ai fost de acord să te întâlneşti cu el?
Acum acest, acest DVD aş vrea să-l văd.
Ce ai zice de cel în care te-ai culcat cu el?
Sau când i-ai spus că-l iubeşti?
Ce e, nu înregistrezi şi asta?
Care ar fi problema, doamnă Cullen?
Aţi putea trimite pe cineva aici, vă rog?
Dar atunci când te-ai înjunghiat singură?
Ai putea să nu blochezi uşa? Imediat va veni o asistentă.
Dar atunci când ţi-ai înjunghiat soţul?
Nici o filmare a acestui moment?
E simpatic. Nu văd acel detectiv de poliţie cu care ai venit zilele trecute.
Ar putea ca această vizită să nu fie una oficială?
Că ceea ce faci acum nu e nimic mai mult decât hărţuire?
Nu e cumva momentul în care îmi vei reaminti...
ce femeie sănăoasă eşti şi cât de multe televiziuni...
şi ziare deţii şi câţi avocaţi ai angajaţi...
şi cum toţi mă vor da în judecată dacă nu voi părăsi această cameră imediat?
Ei bine, nu-ţi face griji. Plec singură.
Dar mă vei mai vedea.
- Spune-mi că ai terminat. - Nu am terminat.
Prin nu ai terminat te referi la faptul că eu am mai mult de verificat?
Sau nu ai terminat pentru că nu ai găsit ceea ce cauţi...
chiar dacă deja ai căutat de zece ori?
Nu am terminat încă.
Haide, Allison. Suntem aici de trei ore.
Acest lucru comun este de dimensiunea unei cutii de pantofi. Dacă nu o vezi, nu este aici.
Trebuie să fie. Ştiu asta. O simt.
Ei au fost implicaţi. O pot mirosi.
Revino-ţi în simţiri. Sub nici o formă acel individ...
şi acea fată... ce cuvânt ai folosit?
- Implicaţi. - Implicaţi.
În afară doar de mintea sa.
Ai găsit un suvenir lăsat de ea cum ar fi chiloţii ei?
Sub saltea? Ascuns în dulap?
Haide, ştii foarte bine că de asta ai nevoie pentru aţi construi cazul.
Dar o scrisoare de dragoste?
Nici o fotografie cu ei doi nu o ai pentru că nu au fost împreună.
Ţi-am mai spus că nu am terminat încă.
Ei bine, eu am termnat şi îţi sunt şofer. Haide.
Uită-te la uşă.
Nu numai că nu încercăm să-i reabilităm numele...
dar nici nu încercăm să găsim aceste mici excremente...
care i-au făcut viaţa mizerabilă prin porcăriile astea.
E un punct controversat al discuţiei în această conjunctură, Allison.
Lee, să ne întoarcem înăuntru, să ne uităm la camerele de securitate...
şi să vedem dacă îi putem identifica.
- Despre ce anume vorbeşti? - Cei care au pictat astea... sunt pe casete.
Oricine din jurul apartamentului va fi pe casetă.
Oh, Dumnezeule, Lee...
Ah, doamnă Cullen, mulţumim că aţi venit.
Exact la timp. Noi doream să urmărim ceva televiziune.
Ar trebui să îmi aduc un avocat?
Dacă mă întrebaţi pe mine dacă e posibil să fiţi învinuită de ceva, răspunsul e unul: nu.
Noi doar să vă prezentăm un raport al investigaţiei legate de moartea soţului dvs.
- Vă rog. - Dar deja ştim cine mi-a ucis soţul.
E acelaşi om care m-a atacat şi pe mine, care m-a violat.
Iar el e mort, deci nu mai e nimic de investigat.
Vă referiţi la cel care va hărţuit?
Omul despre care ne-aţi spus că nu l-aţi văzut decât în noaptea în care va spart casa?
Corect.
Ei bine, şi dacă v-am spune că avem o înregistrare de supraveghere cu dvs...
făcându-vă drum intrând şi ieşind din apartamentul lui Peter în două zile diferite...
după buletinul de ştiri al dvs?
- Înregistrări a camerelor de supraveghere? - Au fost probleme cu nişte vandali.
Peter era hotărât să îi prindă. El şi-a luat o cameră de securitate.
Avea un monitor chiar în apartamentul lui.
Presupun că trebuie să-l fi închis...
când aţi intrat devreme ce nu l-aţi văzut.
Chiar dacă era noapte...
chiar dacă purtaţi ochelari de soare, sunt cât de poate de sigur...
că juriul nu va avea nici un dubiu să creadă că nu sunteţi dvs.
Şi ce dovedeşte asta?
Asta dovedeşte că sunteţi mincinoasă, pentru un lucru.
O mincinoasă... poate...
dar nu o ucigaşă.
Aveţi dreptate aici, doamnă Cullen.
Nu avem nici o dovadă că i-aţi luat viaţa soţului dvs, nu încă.
Dar mi-am permis să trimit aceste înregistrări la fiecare emisiune de ştiri din oraş...
inclusiv, apropo, la cea care o deţineţi sau... aţi deţinut-o.
Se pare că va fi o ştire imensă.
O figură publică într-o relaţie de adulter cu omul care pretinde că a înjunghiat-o?
De asemenea ne-am asigurat că familia decedatului dvs soţ va vedea această înregistrare.
Ei au câteva lucruri interesante de spus.
Ei ne-au spus că d-ta şi răposatul soţ aţi semnat un acord prenuptial.
Şi se dovedeşte că, prin apariţia unui raport de adulter...
asta e suficient pentru a face acest acord nul şi neavenit.
Apropo, mi-au cerut să vă rog să nu veniţi la înmormântare.
Au spus că va fi timp suficient pentru a îi ajunge din urmă...
atunci când vă vor vedea în instanţă pentru a contesta moştenirea.
Mai e şi altceva?
Sunt liberă să plec?
Puteţi pleca.
Dar nu sunt sigur cât de liberă vă veţi simţi.
Redeschid ancheta în moartea soţului dvs.
Sunteţi suspectul principal.
Mulţumim că aţi venit.
E bine că te am alături.
E bine să fii aici.
Nu ştiu. Am un sentiment bun legat de acest individ.
Am încredere în el. Mulţumesc, iubito.
Şi a spus că a pregătit câteva interviuri pentru mine.
Ei bine, dacă eşti sigur că e ceea ce vrei... Mulţumesc, iubito.
Ei bine, nu sunt sigur că e ceea ce vreau. Dar, nimeni nu mi-a oferit încă o slujbă.
Dar când o vor face, dacă o vor face, presupun că aş putea...
Aş putea încă să le refuz.
Presun că da.
El vrea să mă tund.
Înaintea primului interviu. El a spus că ar putea să-mi fie de folos.
- Uau. Chiar ai de gând să faci asta? - Da, cred că are dreptate.
Măcar ştii unde vei avea unul, tati?
Bridgette...
Îmi place ideea.
Du-te la persoana care a tuns-o pe mami.
Nu mă duc la spital ca să mă tund.
- Prostuţo! - Oh, Dumnezeule, mamă...
Mănânci cu mâna dreaptă.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
MEDIUM Season 1, Episode 2 "DEJA VU ALL OVER AGAIN"
Sincronizare: Ahmed(OpM)
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro