"Dragă tată,
"în timp ce scriu asta, mă gândesc la tine si la mine.
"E o întâmplare mai ales
"pe care nu pot s-o uit.
"Am luat odată chibriturile menajerei
"si am dat foc la frunzele din curte.
"Apoi am încercat să dau vina pe ea.
"Tu ţi-ai dat seama, desigur.
"Şi te-ai folosit de ocazie ca să mă înveţi
"diferenţă dintre a minţi şi a fi mincinos.
"În ziua aia am învăţat că ţie pot să-ţi spun orice,
"şi că, orice probleme am avea,
"tu mă vei iubi mereu.
"Cred că de-asta îţi scriu acum.
"Ştiu că tu şi mama vă faceţi griji pentru mine.
"Credeţi că nu mă descurc bine la facultate,
"că o iau pe arătură.
"Şi cred că aveţi dreptate.
"Dar e ceva mai complicat decât atât."
Ai nevoie de ceva?
Mama ta se temea că nu ţi-au mai rămas
prea mulţi bani după ce ţi-ai cumpărat cărţile.
Nu, sunt în regulă, tată.
"Mă bucur mult că ai venit până aici să mă vezi.
"Ştiu că eşti ocupat.
"Şi vroiam să vorbim, să-ţi spun ce am pe suflet,
"dar n-am putut.
"E vina mea, tată, nu a ta.
"Aşa că am să-ţi spun totul acum.
"Ştiu că nu e corect,
"dar te rog să nu te superi pe mine.
"M-am gândit să fac chestia asta
"de multă vreme.
"Şi vreau să ştii
"că s-ar fi întâmplat oricum."
Intră
"Am fost atât de derutată...
"Şi chestia asta e...
Arianna?
"...ca un far în mijlocul întunericului.
"E aşa de uşor să merg către el,
"încât simt că într-acolo trebuie să mă duc.
"Întâi şi întâi vreau să-ţi spun că îmi pare rău.
"Sper că, dat fiind că e ultima dată
"când vorbesc cu tine, am să fiu destul de clară
"ca tu să înţelegi ce am făcut.
"Tu eşti tatăl meu drag.
"Ţie pot să-ţi spun orice, nu-i aşa, tată?"
Alo?
Ari!
Arianna?
MEDIUM Season 6, Episode 12
" D E A R D A D . . . "
Sincronizare: Ahmed(OpM)
Plecarea este în cinci minute.
Dacă nu urcaţi în tren,
veţi rămâne în staţie.
Mă ajuţi?
- Da. - Mersi.
Marie, mai ai cinci minute.
Vreau să termin capitolul!
Îl termini în maşină.
Asta e o carte de la bibliotecă?
De unde o ai?
N-am mai fost la bibliotecă de multă vreme.
Era în dulap.
Când trebuie dusă înapoi?
Nu ştiu. N-am împrumutat-o eu.
Dar cine?
Cine crezi?
Cineva o fi făcut curat în cameră,
şi a pus-o din greşeală în dulap.
Cineva?
Bridge, nu e cartea ta.
Aparţine bibliotecii.
Mda, dar cred că au uitat de ele.
"De ele?"
Dar câte cărţi ai luat?
Nu ştiu.
Te lasă să iei câte şapte deodată.
Bridgette, ai şapte cărţi nerestituite în dulap?!
Cărţile de la bibliotecă nu le iei de tot,
trebuie să le mai duci şi înapoi.
Acum e prea târziu.
Dacă le duc înapoi acum,
probabil or să mă trimită la închisoare.
Nu te trimit la închisoare.
Or să-ţi dea doar o amendă.
Care probabil va fi mare.
Cred că toţi banii tăi de buzunar se vor duce
la bibliotecă publică timp de câteva luni.
Dar cărţile de la bibliotecă parcă erau gratis!
Sunt gratis dacă respecţi regulile.
Astăzi după ore, te rog să te duci acolo
să restitui cărţile.
Bine.
Citeam aia!
Îmi pare rău.
Du-te şi ia-o de la bibliotecă!
Alo.
Bună.
Scuze că te deranjez aşa devreme.
Nu, nu, nu.
Nicio problemă, d-le procuror.
Vroiam să te rog ceva.
Ai putea să treci pe la mine pe acasă, azi în drum spre serviciu?
Cam pe la 9:00?
Sigur. E totul în regulă?
Nu e nimic care să nu poată aştepta până la 9:00.
Frumoasă coafură!
Frumoşi ochelari!...
După cum ştiţi, fiica noastră Arianna s-a sinucis
când era în anul doi de facultate.
Azi e ziua când a murit,
ziua în care am găsit-o.
Să pierzi un copil...
e un coşmar pentru orice părinte.
Dar pentru noi cred că a fost şi mai greu.
Arianna nu a lăsat nicio scrisoare.
Nu ne-a spus niciodată de ce.
Nu v-a spus nimic?
Nu a lăsat nimic, pentru niciunul?
Lily a ieşit azi să ia ziarul,
şi a văzut ceva în cutia poştală.
Când s-a uitat înăuntru,
a găsit asta.
La mulţi ani!
Oh, nu!
E groaznic!
Îmi pare atât de rău...
Sigur că mi-am făcut mulţi duşmani de-a lungul timpului.
Am trimis mulţi infractori la închisoare.
Am primit şi ameninţări cu moartea,
dar niciodată ceva de genul ăsta.
Niciodată ceva legat de familia mea.
Mă scuzaţi...
O să sune aiurea.
Dar cred că l-am văzut pe cel care a făcut asta.
Ce vrei să spui?
Am văzut un om punând ceva în cutia poştală.
Adică, nu l-am văzut în realitate,
dar atunci nu mi-am dat seama.
Am văzut bine cum arată.
Era tânăr, vreo 30 de ani.
Alb, înalt, slab.
Şi purta nişte ochelari.
Cu rame negre...ca din anii '70.
Sună cunoscut?
Nu cred.
Uite cum facem:
Eu o să cercetez cartierul,
să văd dacă l-a mai văzut cineva.
O să pun pe cineva de la poliţie
să strângă toate cazurile tale.
Un dosar cu toţi cei pe care i-ai condamnat.
Dacă tipul ăsta se numără printre ei,
atunci poate Allison îl va recunoaşte.
Domnişoară, cărţile astea trebuiau restituite de mult!
Le ai de mai bine de un an!
Ştiu.
Cred că am uitat de ele.
Îmi pare rău.
Dar erau foarte bune.
Mă bucur că ţi-au plăcut.
Acum se mai pot bucura şi alţi copii de ele.
Mă tem că deja le-am şters din baza de date.
Ne datorezi preţul cărţilor din librărie.
Adică $92.18.
92 de dolari?!
Sunt copil!
De unde să strâng eu $92?
O să chemaţi poliţia?!
Or să mă aresteze?
Ce zici să le ceri banii părinţilor?
Nu vreau să fac asta.
Şi-aşa sunt foarte supăraţi pe mine.
Am o idee.
Lucrezi
la bibliotecă?!
De ce eşti aşa mirată?
Nu ştiu.
Mi se pare ciudat
că cineva are încredere în tine să te pună să faci ceva.
Sunt de încredere.
Şi ei au cărţi care zac împrăştiate
peste tot în bibliotecă.
Deci e bine.
Eu îi ajut să le strângă,
şi în loc să mă plătească, ei îmi şterg datoriile.
Mi se pare o soluţie foarte bună.
Nu mânca îngheţata înainte de masă!
Dar când mâncăm?
Mi-e foame.
Nu ştiu.
Bună întrebare. Unde e maică-ta?
Stă în camera ei de câteva ore.
Nu ţi-e foame?
Comand nişte pizza?
Nu. Mai e mâncare în frigider,
vin acum s-o încălzesc.
Scuze, am fost prinsă cu dosarele astea.
N-ai aflat nimic?
M-am uitat la fiecare om
pe care l-a condamnat Devalos vreodată, şi niciunul nu seamănă
cu cel pe care l-am văzut lăsând felicitarea aia.
Poate e mai bine să le laşi până mâine.
Mda.
Aş vrea să pot face ceva.
Aş vrea să-l pot ajuta.
Stai puţin!
Nu eşti tu mediumul ăla
care a dat poliţiei
o descriere a tipului care a făcut asta?
Foarte drăguţ.
Ştii ce nu pot să-mi explic?
Teoremă lui Pitagora?
Azi-noapte am avut un vis despre Devalos şi fiica lui.
Şi l-am văzut pe el găsind o scrisoare de rămas-bun de la ea.
Am auzit şi conţinutul scrisorii.
Mare parte din el.
Dar când am fost la ei acasă azi-dimineaţă,
Soţia lui a zis că Arianna n-a lăsat nicio scrisoare.
De ce ar face el asta?
De ce i-ar ascunde aşa ceva?
Habar n-am.
Vrei să ieşi în oraş cu copiii?
Ştiu că mâine e zi de şcoală, dar
ar fi mai amuzant să mâncaţi în oraş.
Doamnelor şi domnilor juraţi,
niciun avocat nu e încântat
de ideea de a lua un caz
ce implică agresiunea sexuală a unei tinere.
Ne obligă să punem întrebări nedelicate
despre comportamentul
atât al presupusului agresor,
cât şi al presupusei victime.
În acest caz, trebuie să ne uităm cu atenţie la ce s-a întâmplat
în noaptea când Deanna Whalen, după propriile declaraţii,
l-a însoţit de bună voie pe acuzat la domiciliul acestuia.
Faptul că au făcut sex nu o dată, nu de două ori,
ci de trei ori de-a lungul serii
este necontestat.
Şi totuşi, d-ra Whalen susţine că a fost agresată.
Faptul că i-a dat numărul ei de telefon a doua zi
este de asemenea necontestat.
Şi totuşi, ea pretinde că întâmplările din seara precedentă
au fost împotriva voinţei ei.
D-ra Whalen recunoaşte chiar că i-a luat trei zile
până s-a hotărât să anunţe poliţia.
Şi acum susţine că imposibilitatea
de a îşi aminti cu precizie ce s-a întâmplat e o dovadă
a faptului că d-l Gerwin ar fi drogat-o şi ar fi violat-o.
Ce mai poveste!
Dar asta e tot ce este.
O poveste.
Şi procurorul ştie asta.
Acum procurorul va încerca să-l descrie pe acuzat
că fiind un om de joasă speţă, dar nu este aşa.
Vor descrie pledoaria mea ca pe un atac la adresa d-rei Whalen,
dar nu este aşa.
Adevărul e că singura vină a clientului meu
este că a participat la un act sexual consimţit,
şi ironia e că şi acuzatoarea e vinovată de acelaşi lucru.
Şi totuşi, ea vrea să se folosească de această curte
şi de acest juriu, ca să obţină un fel de absolvire legală,
ca un mod de a-şi spăla păcatele
pentru a nu-şi mai asuma responsabilitatea lor.
Singura problemă aici e că
William Gerwin nu este un violator.
William Gerwin e un om nevinovat.
Da. El e.
El e William Gerwin.
Pe vremea când eram avocat la McClenahan-Everett,
d-l Gerwin mi-a fost client.
Un client important, chiar.
Era fiul unuia dintre parteneri.
Avea 22 de ani când a fost acuzat
că ar fi drogat şi ar fi violat o tânără pe care o cunoscuse la o petrecere.
Se numea Deanna Whalen.
Tatăl lui Gerwin m-a rugat personal
să iau cazul ăsta, ca o favoare pentru el.
Şi...
am acceptat fără reţineri.
Cazul era foarte slab.
Un clasic "el a zis că..., ea a zis că..."
Medicii n-au putut confirma că a fost violată.
Nu s-au găsit droguri în organismul ei.
Nici măcar n-a anunţat poliţia
decât la câteva zile după incident.
Procurorul care se ocupa de cazul lui Gerwin
ştia că nu prea avea şanse să câştige,
şi mi-a propus o înţelegere foarte repede.
Dar am refuzat-o.
Atât de încrezător eram în cazul ăsta.
Ţin minte cazul.
Puştiul a ajuns la închisoare, nu?
Cineva a trimis nişte casete la procuratură
în mijlocul procesului.
Nu se ştie cine le-a trimis,
dar nu mai conta.
Erau casete în care William se filmase
făcând sex cu femei inconştiente şi evident drogate,
inclusiv cu Deanna Whalen.
Înţelegerea ce-mi fusese oferită a căzut imediat.
William a primit pedeapsa maximă,
iar eu am plecat de la acel cabinet curând după aceea.
Îmi pare rău.
Dar dacă a primit pedeapsa maximă,
atunci cum putea el să vă lase felicitarea?
Se pare că a fost eliberat condiţionat de curând.
Unul dintre colegii lui de celulă
i-a făcut nişte confidente într-o seară.
I-a spus nişte detalii despre un asasinat nerezolvat,
ceva legat de crima organizată.
Era un caz federal,
aşa că Gerwin s-a adresat la FBI.
În schimbul mărturiei lui,
i-au redus pedeapsa.
Din câte am înţeles,
Gerwin nici n-a trebuit să se prezinte la proces.
Omul pe care l-a trimis la închisoare
nici n-a aflat cine îl turnase.
Şi eşti absolut sigură că pe William Gerwin
l-ai văzut punând plicul în cutia mea poştală?
El a fost.
Sunt sigură.
L-am contactat pe ofiţerul care îl supraveghează.
Îl aducem pe Gerwin la interogatoriu peste câteva ore.
Dacă el a lăsat felicitarea aia,
atunci o să am eu grijă să nu mai lase niciuna vreodată!
839.2...
Super!
D-na Aiken, cine e tipul ăla?
Nu e cineva special.
Doar un om care vine în fiecare zi să lucreze la calculator.
"Prinţ"?
Nu, n-am mai văzut niciodată felicitarea asta.
Vă asigur că nu i-am lăsat-o eu lui Devalos.
Asta e tot?
Pot să plec?
Nu încă.
Bine.
Despre ce vreţi să mai discutăm?
Ce mai face "Man-Man", apropo?
Aşa îi spunea tata.
Lui Manny nu prea îi plăcea, dar ce putea să facă?
Pari să te simţi foarte bine.
Ce ai zice dacă ţi-aş spune
că am primit un pont anonim
de la cineva care zice că te-a văzut
punând felicitarea în cutia poştală a lui Devalos?
În primul rând aş zice că acel cineva s-a înşelat.
Dar chiar dacă nu s-ar fi înşelat,
de ce faceţi atâta caz de chestia asta?
Cine a lăsat felicitarea asta a făcut ceva ilegal?
E o lege care interzice să laşi o felicitare cuiva?
E o lege care interzice hărţuirea.
Şi felicitarea asta încalcă legea?
Eşti eliberat condiţionat, nu?
Dacă vrem, putem să-ţi facem viaţa foarte grea.
Aşa că mai bine recunoşti ce ai făcut,
ca să lămurim problema astăzi.
Dar n-am făcut nimic.
N-am fost la el acasă.
Nici nu m-am mai gândit la el de ani de zile.
Eşti sigur?
"Man-Man" a fost avocatul tău.
Ai fost condamnat.
Nu-i porţi ranchiună?
De ce i-aş purta ranchiună?
Am violat-o pe fata aia.
Am mers la închisoare.
De ce să fiu supărat pe avocatul meu?
Băieţii bogaţi ca ţine
de obicei au o viaţă grea în puşcărie.
Nu m-ar mira dacă ţi s-a întâmplat şi ţie
de câteva ori ce le-ai făcut tu fetelor.
De câteva ori?
Mi s-a întâmplat asta ani de zile.
Asta vroiaţi să auziţi?
Că orice nas îşi are nasul?
Că am primit ce meritam?
Aţi auzit.
Dacă felicitarea asta l-a supărat pe şeful vostru,
eu nu ştiu ce să zic.
Dar eu...
Noul eu...
Eu sunt convins că dacă primeşti o asemenea felicitare,
probabil ai meritat-o.
Aşa că poate ar trebui să vorbiţi cu şeful vostru,
să-l întrebaţi pe el de ce crede că a primit asta.
Era aşa de mândru de el!
Parcă se laudă în faţa noastră că el a lăsat felicitarea.
Dar trebuie să recunoşti.
A găsit o cale de a atrage atenţia.
De a îşi manifesta furia pe şeful tău.
Dar e eliberat condiţionat, nu?
E practic neputincios.
Dacă face ceva, merge înapoi la închisoare.
Deci a trimis felicitarea aia.
A enervat câţiva oameni.
E oarecum copilăresc, nu crezi?
Copilăresc?
A violat o adolescentă,
şi când n-a putut scăpa basma curată,
a dat vina pe avocat.
Nu e nimic copilăresc în asta.
Tati? Poţi să vii să te uiţi un pic la calculator?
Stai, calmează-te. Termină-ţi berea.
Termin-o şi pe a mea, dacă vrei.
Uită-te. Dintr-odată am 200 de e-mail-uri
care nu erau azi dimineaţă.
Pe mine nu mă interesează să câştig milioane vânzând imobiliare
în timpul liber. Nu ţin să primesc
$5.000 pentru maşina
fără măcar să dau maşina.
Şi nu vreau să mai aud de "Prinţul Abantu"
care nu-şi poate recupera moştenirea de 20 de milioane...
Aţi zis ceva de prinţul Abantu?
Ai descărcat ultima versiune de spam-blocker?
Nu. Mi-ai zis să nu descarc nimic.
Bine. Dă-te la o parte.
Lasă-mă pe mine o clipă.
A zis cineva ceva de prinţul Abantu?
Da. De ce?
Cred că îl cunosc.
Nu-l cunoşti. El nu există.
E un escroc care pretinde să fie un prinţ nigerian
care vrea să-l ajuţi să recupereze nişte bani dintr-un depozit.
Ceva gen...tu îi dai $10.000,
şi el îţi dă un milion.
Nu. Te înşeli.
Prinţul Abantu există.
Vine la bibliotecă unde lucrez eu.
Poţi să vii să-l vezi, dacă vrei.
E acolo mai tot timpul.
Şi în locul vostru n-aş şterge e-mailul ăla.
Nu trebuie decât să-i dăm nişte bani,
şi pe urmă ne putem muta într-o casă mai mare!
Bridgette.
Mie nu mi se pare un escroc.
Arată ca un prinţ. Poartă o mantie lungă,
are un sceptru mare de tot şi...
Nu ştiu ce ai văzut tu, draga mea,
dar de data asta sunt de acord cu Ariel.
Asta e una dintre cele mai vechi escrocherii.
Am primit sute de e-mail-uri ca ăsta.
Cei care le trimit n-au nicio legătură cu prinţii africani.
Sunt doar nişte infractori.
Bine, dar eu cred că vă înşelaţi.
Bine.
Erau pe un raft în dormitor. Chiar sub nasul nostru.
Poliţiştii nu şi-au dat osteneală să se uite
la casete când i-au controlat casa.
Nici oamenii mei, prima dată când au fost acolo.
Noroc că m-ai trimis tu să mai arunc o privire.
Uită-te înăuntru.
Este ceea ce cred că este?
Uită-te.
Uite, ia asta. Bea un pic.
Nu...
Nu?
- Nu. - Nu?
Nu mă simt prea bine...
Nu?
- Nu. - Nu?
Nu, nu mă simt bine.
Nu?
Celelalte sunt la fel.
Fetele diferă, tehnica e aceeaşi.
Ştiu că nu asta sperai să găsesc,
dar măcar acum eşti la curent.
Vei fi pregătit dacă mai există şi alte copii
şi procuratura dă de ele.
Vrei să pun din greşeala casetele astea pe foc?
Nu, nu e nevoie.
Mă ocup eu de ele.
Mersi, Walter.
D-lui procuror John Elliott
Îţi spun eu, Manuel Devalos şi-a acuzat singur clientul!
Manuel Devalos, cel mai cinstit, cel mai etic om
pe care îl cunosc.
Nu e al doilea cel mai cinstit şi etic om pe care îl cunoşti?
Serios, Joe.
De ce a făcut asta?
Nu ştiu.
Poate pentru că ştia
că omul pe care îl reprezenta era vinovat?
Poate se săturase să reprezinte nişte ticăloşi bogaţi.
Sau poate vroia să amelioreze reputaţia avocaţilor.
Nu, îmi pare rău.
Nu se explică.
Dacă nu îi permitea conştiinţa să-şi reprezinte clientul,
ar fi trebuit să renunţe la caz.
El a violat confidenţialitatea avocat-client.
A făcut ceva ilegal.
Dar nu îl admiri pentru asta?
Un om rău, un om periculos,
care altfel ar fi scăpat, a mers la închisoare.
Scuze. Sunt de partea lui Devalos.
Mda, sinceră să fiu, şi eu la fel.
Dar de ce visez asta?
Ce trebuie să fac?
De mult aşteptăm o întrebare aşa uşoară.
Nu faci nimic.
Şi îţi admiri şeful şi mai mult.
Eu îl admir.
Şi, bineînţeles, nu spui nimic la nimeni despre asta.
Asta o să faci.
Bună.
Mersi că ai venit.
E totul ok?
Sincer, nu ştiu.
E foarte ciudat.
O fată pe nume Jennifer Ludlow e chiriaşa aici.
E barmaniţa.
Studentă la facultatea publică.
A dormit la prietenul ei azi-noapte.
A venit acasă azi dimineaţă,
a găsit uşa aşa.
Cineva i-a spart casa.
Dar ea e teafără?
Da, ea e în regulă. N-a găsit pe nimeni în casă.
Nu lipseşte nimic.
Atunci ce căutăm aici?
Cineva a pus astea în fiecare ramă din casa asta.
Bine, întreb eu. Ce înseamnă asta?
Nu ştiu sigur.
Se pare că cineva vrea să-i transmită un mesaj lui Manny.
Ştiu la cine te gândeşti: amicul nostru William Gerwin.
Problema e că totul e curat.
Până acum n-am găsit absolut nicio probă.
Niciun vecin n-a văzut nimic.
Suntem în plop.
Devalos ştie?
N-a vrut să vină încoace.
Mi-a zis doar: "Mersi că mi-ai spus."
Părea tulburat.
Mă rog, aruncă o privire.
Dacă afli ceva, mă chemi.
Sigur.
Aţi ajuns la căsuţa vocală a lui Manuel Devalos.
Vă rog să lăsaţi un mesaj,
şi am să vă contactez cât de repede pot.
Puteţi să mă sunaţi când primiţi mesajul?
Tocmai plec de la Jennifer Ludlow.
Din păcate, nu am văzut nimic de folos,
dar aş vrea să discutăm despre fostul dv. client.
Ne întâlnim din nou.
Tu ai făcut asta!
Poftim? Ce am făcut?
Nu face pe inocentul.
Ştim amândoi ce ai făcut şi de ce ai făcut-o.
Serios?
Ştii de ce?
Păi, în cazul ăsta,
dacă chiar ştii ce s-a întâmplat
cu reprezentarea mea legală,
atunci sunt convins că-mi împărtăşeşti indignarea.
Cred că merit şi eu ceea ce merită toţi acuzaţii:
un proces corect.
Adică să am un avocat care să mă apere,
nu să mă servească pe tavă procuraturii.
Ce doreşti?
Cu ce te ajută că-l hărţuieşti acum?
Ştiai că după ce am fost condamnat,
familia m-a dezmoştenit?
Serios.
Deci nu doar am stat atâţia ani în închisoare,
dar am ieşit fără niciun ban.
Sunt un infractor cu cazier. Şi n-am niciun ban.
Omul ăsta...şeful tău...
m-a distrus.
Deci ce vreau eu?
Cred că vreau să-l distrug şi eu pe el.
Vreau să recunoască public ce a făcut.
Vreau să-şi piardă slujba.
Şi vreau să ajungă şi el la închisoare.
Asta e o nebunie!
Nu se va întâmpla niciodată.
Ba eu cred că da.
Eu chiar speram
că Manny va veni aici personal.
Dar pari destul de apropiată de el.
Poate îi transmiţi un mesaj din partea mea.
Este un motiv pentru care toate articolele alea
au apărut în apartamentul lui Jennifer Ludlow.
E tânără, drăguţă.
Exact genul meu.
Nu înţeleg.
Cândva, în curând,
dacă procurorul nu recunoaşte public ce a făcut,
o voi viola pe Jennifer Ludlow.
Zi ceva.
Eşti nebun!
Ştii că ameninţarea asta în sine
e o încălcare a condiţiilor eliberării?
O să te întorci la închisoare.
Nu prea cred.
M-ai înregistrat?
Că dacă mă întreabă cineva despre ameninţarea aia,
voi nega.
N-o să te lăsăm să te apropii de fata asta!
O să o protejăm.
O să punem să fii urmărit.
Da, bine, dar cât de îndeaproape mă puteţi urmări?
Mă puteţi urmări peste tot?
Dacă cineva m-ar urmări acum,
crezi că m-ar putea împiedica de exemplu...
să-ţi rup gâtul?
Asta dacă nu mi-ar păsa dacă sunt prins...
Şi nu-mi pasă.
Am înţeles.
Tu şi colegii tăi
veţi face tot ce vă stă în putinţă.
O veţi urmări pe drăguţa de Jenny
şi mă veţi urmări pe drăguţul de mine.
Poate va fi ea.
Poate va fi altcineva.
Important e ca Devalos să ştie despre asta din timp.
Astfel, dacă nu recunoaşte,
fata pe care o voi alege...
nu va fi doar victima mea,
va fi şi victimă lui.
Un plan destul de bun, nu?
Asta o să-l distrugă, nu?
Un om atât de bun ca Devalos!
Atât de respectat!
Nu şi-o va ierta niciodată
dacă lasă să se întâmple asta.
Ştiu cine eşti.
Poftim?
Ştiu că eşti un prinţ.
Am auzit de problema ta.
Şi vreau să te ajut cu banii.
Am strâns vreo $38.
Ştiu că nu e mult, dar e tot ce am.
Şi când ai să obţii toţi banii ăia
despre care le-ai scris oamenilor,
mă vei putea răsplăti.
Vreau doar atât cât să-mi plătesc datoriile la bibliotecă: $92.18.
Te înşeli, fetiţo.
Mă confunzi cu altcineva.
Nu e nevoie să te prefaci fată de mine.
Ştiu că eşti un prinţ.
Ţi-am citit e-mail-urile.
Şi ştiu că ai duşmani peste tot,
dar eu nu sunt unul dintre ei.
Şi chiar dacă nu-ţi recuperezi banii,
eu te rog să-i primeşti pe ăştia.
Îmi pare rău, domnişoară, dar mă confunzi.
Trebuie să plec.
Nu, nu poţi să-mi refuzi banii,
doar pentru că sunt un copil. Nu e corect!
Bine, bine.
Ok, dă-i încoace.
Nu e cam devreme?
Nu...e din laşitate...
Şi din egoism.
Ai venit la momentul potrivit.
Încă un minut, şi aş fi scăpat neprins.
Secretara mi-a zis unde să vă găsesc.
Trebuie să vorbim.
Deci că să-l împiedic pe nebunul ăsta
să-şi ţină promisiunea, trebuie să recunosc public,
să mă declar un infractor?
El ştie ce aţi făcut.
Nu ştiu de unde a aflat, dar ştie.
Şi eu ştiu.
Eu nu vă acuz pentru ce aţi făcut.
Probabil şi eu aş fi făcut acelaşi lucru.
Şi ştiu cât de mult aveţi de pierdut.
Dar, afară doar dacă nu îmi scapă ceva,
nu cred că mai puteţi ţine secretul mult timp.
Cred că trebuie să începeţi să spuneţi ce aţi făcut.
Şi asta nu ca să-l mulţumiţi pe el,
ci ca să-l împiedicaţi să facă ceva
ce v-ar distruge viaţa.
Adică...
Dacă el ar răni vreo fată...
Nu cred că v-aţi putea ierta asta.
Sunt multe lucruri care îţi scapă, Allison.
Dar îţi mulţumesc că mi-ai spus.
D-le...
Acum sunt şi eu implicată în asta.
Fără voia mea, dar sunt.
Dacă dv. nu recunoaşteţi...
Nu ştiu, s-ar putea să o fac eu.
Fiecare face ceea ce trebuie să facă.
Ţie pot să-ţi spun orice, nu-i aşa, tată?
Ei bine, ăsta e ultimul lucru pe care trebuie să-l ştii,
Un lucru pe care nu m-ai fi putut ajuta niciodată să-l uit...
Un lucru care mă macină dinăuntru...
O umbră de sub care nu pot ieşi...
A fost acolo dintotdeauna, dar s-a adâncit
când eram în ultimul an de liceu.
Am fost cu Kim la o petrecere.
Erau mulţi studenţi veniţi acasă în vacanţa de Crăciun.
Era un băiat acolo.
Se numea William.
Era un pic mai mare, drăguţ, amuzant.
Îmi plăcea de el, aşa că m-am prefăcut că sunt mai mare.
Îmi tot dădea de băut.
Am început să mă simt ameţită,
şi el m-a întrebat dacă vreau să mă întind undeva.
M-a condus la etaj. Şi pe urmă?
Eşti avocatul lui acum, deci ştii ce face el.
Atunci nu prea am înţeles ce se întâmpla.
Tot ce mi-am amintit a doua zi
a fost că mi se întâmplase ceva groaznic.
Când am citit în ziare despre cazul tău,
când mi-am dat seama câte alte fete i-au căzut victimă,
şi cum eu aş fi putut împiedica totul
dacă aş fi fost mai curajoasă şi aş fi zis ceva,
atunci a început totul.
Îmi pare rău, tati.
Ar fi trebuit să-ţi spun.
D-le...
Îmi pare atât de rău!
Am avut un vis azi-noapte,
şi în el...
Am văzut totul!
Acum ştiu de ce aţi făcut ceea ce aţi făcut.
Îmi pare rău dacă m-am răstit la dv. ieri...
Îmi pare atât de rău pentru ce i s-a întâmplat Ariannei...
Şi dv. şi lui Lily.
Îmi pare rău pentru tot!
Mulţumesc.
A fost o povară grea.
Cel mai greu a fost să ţin secretul faţă de soţia mea.
Din nefericire, se pare că...
nu mai e posibil.
O să recunoaşteţi?
Nu cred că am de ales.
Ar fi trebuit să-mi dau seama mai devreme.
Articolele de ziar pe care le lasă peste tot...
Probabil aşa şi-a dat seama.
O fi văzut articolul ăla în închisoare.
Şi când i-a văzut poza, imaginează-ţi surpriza lui
când şi-a dat seama că o violase
pe fiica propriului său avocat.
O să fac o conferinţă de presă,
mâine după-amiază,
şi am să spun ce am făcut.
Lily e plecată într-o excursie cu nişte prieteni.
Vreau întâi să vorbesc cu ea.
După aceea, voi vorbi cu presa.
Să sperăm că faptul că va fi o conferinţă de presă
îl va face pe d-l Gerwin să aştepte o zi.
O să-mi fie dor de locul ăsta.
Scuză-mă...
Asta e pentru tine.
Deja ai făcut rost de $92.18?
Nu, e doar ce mi-ai dat ieri.
Nu pot să-i păstrez.
Nu are rost să insişti.
Să ştii că...
nu fac asta decât de câteva săptămâni.
Nu sunt mândru de asta.
Doar că...nu mi-am găsit de lucru de un timp,
şi speram să fac rost de ceva bani aşa.
Dar adevărul e că n-am obţinut decât cei $38 de la tine.
Şi eu nu vreau să escrochez un copil.
Deci nu eşti prinţ?
Atunci de ce eşti îmbrăcat aşa?
Bridgette?
Când termini cu astea, vii să mă ajuţi la raionul de copii, te rog?
Da, sigur.
D-na Aiken,
el e prinţul Abantu.
E din Nigeria.
Încântată de cunoştinţă.
Şi eu la fel.
Pa!
Pa pa!
Ei, măcar o persoană din familia Dubois e mulţumită de serviciul ei.
Bridgette adoră să lucreze la bibliotecă.
Nici nu o deranjează faptul că nu e voie să vorbeşti acolo.
Nu suportă gândul că se va termina.
Întâlneşte o mulţime de oameni interesanţi.
Chiar a ajutat-o pe o fată să-şi facă o adresă de e-mail.
Ce zici, Bridgette Dubois, bibliotecară în acţiune?
Nu merită măcar un zâmbet?
Se pare că nu.
Păi...
Când mă gândesc că monstrul ăsta va scăpa basma curată,
iar Devalos îşi va pierde slujba, licenţa...
Ştiu că a făcut o greşeală,
dar adevărul e că, dacă era una din fetele noastre,
eu aş fi făcut acelaşi lucru.
Mi se pare că a avut o stăpânire de sine remarcabilă
că nu l-a omorât pe nenorocit!
Vezi? E uşor!
Acum poţi trimite e-mail-uri oricui vrei.
Mulţumesc!
Eşti o fetiţă foarte deşteaptă.
Da, toată lumea îmi spune asta.
Poţi să mă mai ajuţi cu ceva?
Nu prea mă pricep să bat la maşină.
Sunt foarte stângace.
Poţi să scrii tu un e-mail pentru mine?
Nu te supăra pe mine.
Arianna...
Arianna, ce vrei să spui?
Ce faci aici?
E-mailul pe care am rugat-o pe fetiţa ta să-l scrie...
era către un lider al crimei organizate, pe nume Tom Harper.
William Gerwin a fost eliberat după ce a depus mărturie
într-un caz de crimă organizată.
L-a condamnat pe unul dintre oamenii de top ai lui Harper.
Harper n-a aflat niciodată cine a fost turnătorul.
Până acum.
Oh, Doamne, ştii ce o să-i facă omul ăla lui Gerwin, nu?
Bineînţeles.
Apropo, i-a făcut-o deja.
Gerwin e deja mort?
S-a întâmplat acum o oră.
Omul ăla mi-a distrus viaţa.
Nu puteam să-l las să-l distrugă şi pe tatăl meu.
Vreau să rămână secret ce a făcut el.
Sunt sigură că va rămâne.
Acum...
Acum poate nu mai e niciun motiv ca să se afle.
Bine.
Dar este o persoană care merită să ştie adevărul...
Care trebuie să ştie adevărul.
Pot să te rog ceva?
Îl convingi pe tata să facă ceva?
Te iubesc, tată.
Şi te iubesc, mamă.
"Amândoi mi-aţi dăruit atâta dragoste,
"şi o voi lua cu mine oriunde mă voi duce.
"Acum trebuie să v-o dăruiţi unul altuia.
"La revedere, tati.
"La revedere, mami.
Vă iubesc. Arianna."
Made by Bluefairy
Sincronizare: Ahmed(OpM)
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro