În statul Maine există un oraş...
Bun venit în Storybrooke!
...în care toate personajele de basm sunt prinse între două lumi.
O regină rea a trimis aici personajele de basm?
Nu îşi amintesc cine sunt.
Victime ale unui blestem...
Tot ce vă e mai drag va fi pierdut pe vecie.
O singură persoană ştie adevărul şi doar una poate ridica blestemul ei.
Tu vei readuce finalurile fericite.
Şedere plăcută!
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Nu te întrista, draga mea. Vei merge la bal.
Cine eşti?
Sunt Zâna-Nună. Îţi voi schimba viaţa, Cenuşăreaso.
Mama vitregă a zis că nu pot merge. Mi-a interzis să plec.
Mama ta vitregă nu are o baghetă fermecată.
Această baghetă are puterea să te ducă la bal,
la prinţul tău şi să-ţi dăruiască o viaţă nouă.
Ce ai făcut?
Am obţinut ce mi-am dorit. Nu trebuie să te temi.
Nu trebuie? Mi-ai omorât zâna-nună. Voia să mă ajute.
Chiar aşa? Tu ştii ce e asta?
- E fermecată. - E diabolică.
Crede-mă, ţi-am făcut un serviciu.
Magia are un preţ.
Întoarce-te la viaţa ta şi mulţumeşte cerului că trăieşti încă.
Viaţa mea e un chin.
Atunci schimb-o. Nu faci faţă magiei.
Aşteaptă, te rog! Pot să fac faţă! Aş face orice ca să plec de aici.
- Orice? - Cum se foloseşte bagheta, domnule...?
Rumplestiltskin.
- Da, sigur că ştiu. - Atunci ajută-mă.
Dacă te ajut,
iar tu poţi suporta... consecinţele,
îmi vei fi datoare cu un serviciu.
- Spune-mi ce doreşti. - Ceva preţios.
- N-am nimic. - Dar vei avea.
Cu această dorinţă vei avea bogăţii mai multe decât îţi poţi închipui.
Nu vreau bogăţii. Îţi dau tot ce doreşti, dar ajută-mă să plec de aici.
Aşa te vreau.
- Ce trebuie să fac? - Nu te teme, nevoile mele sunt mărunte.
Trebuie doar să iscăleşti pe linia punctată.
- Batem palma? - Da, mulţumesc.
- Conduri din sticlă? - Ai nevoie de un amănunt memorabil.
Să vedem dacă ţi se potrivesc.
Să te distrezi, dar să fii cu ochii pe orologiu.
- E bine să fim văzuţi? - Gata cu furişatul.
Dacă mama ta nu vrea să te conduc la autobuz, să stea de vorbă cu mine.
Eşti curajoasă. Asta ne trebuie la operaţiunea Cobra.
Apropo de asta, ne-ar trebui nume de cod?
- Cobra nu e nume de cod? - E numele misiunii.
Vorbeam despre nume de cod pentru noi. Cum să-ţi spun?
Nu ştiu. Deocamdată spune-mi Emma.
Bine. Atunci ne vedem mai târziu, Emma.
ŞCOALA GIMNAZIALĂ DIN STORYBROOKE
De ce ai pornit sirena?
- E greu să-ţi atrag atenţia. - Acum o ai. Mă arestezi din nou?
Îţi mulţumesc că m-ai ajutat să găsesc pacientul. Îţi suntem recunoscători.
Ce primesc? O medalie sau cheia oraşului?
- Ce zici de funcţia de ajutor de şerif? - Mulţumesc, dar am serviciu.
Ca garant? N-ai avea multă activitate aici.
Dar nici muncă de poliţie nu prea se face.
Poţi să te convingi singură. Ai şi asigurare stomatologică.
Gândeşte-te şi rămâi o vreme la noi.
Mulţumesc.
Plimbarea cu Henry a fost plăcută?
Da, eu ştiu totul. Stai liniştită, nu mă deranjează.
- Serios? - Da. Nu-mi mai fac griji din pricina ta.
M-am interesat despre tine şi informaţiile m-au liniştit.
- Totul se rezumă la cifra şapte. - La şapte?
Atâtea adrese ai avut în ultimii zece ani.
Cel mai mult ai stat în Tallahassee, doi ani. Ce ţi-a plăcut acolo?
- Dacă te întrebi, am unde să stau. - Ştiu. La dra Blanchard.
Pe cât timp aţi încheiat contractul? Stai, n-aţi încheiat niciunul.
Înţelegi ce spun? Nimic nu se dezvoltă fără rădăcini.
Iar tu nu ai rădăcini.
Oamenii nu se schimbă, doar se păcălesc singuri.
- Nu mă cunoşti. - Ba cred că te cunosc.
Vreau doar să faci ce ai făcut până acum
şi să te gândeşti la ce e mai bine pentru Henry.
Poate te gândeşti să rupi legătura cu el. Se va întâmpla oricum.
Savurează-ţi ceaşca cu cacao.
Pe bune?
Pot să-mi spăl bluza undeva?
Nu!
- S-a întâmplat ceva? - Cearşafurile sunt roz.
Ai pus înălbitor?
Noaptea trecută am avut contracţii. Doctorul spune că pot să nasc oricând.
E un lucru minunat.
Da, dar când se va naşte copilul...
Nimeni nu crede că pot să-l cresc. Nimeni nu mă crede în stare de nimic.
Poate au dreptate.
Dă-i naibii!
- Poftim? - Dă-i naibii pe toţi.
- Câţi ani ai? - Nouăsprezece.
Eu aveam 18 ani.
- Când ai născut? - Da. Ştiu cum e.
Toţi îţi spun ce să faci, mai ales când ai un copil.
Dar, la urma urmei, orice vrei să faci,
chiar dacă vrei să-l dai spre adopţie, trebuie să fie hotărârea ta.
- Nu e ce crezi tu. - Niciodată nu e.
Oamenii te caracterizează tot timpul. Tu trebuie să le arăţi cine eşti.
Vrei să fii privită altfel? Obligă-i să te vadă altfel.
Dacă vrei să schimbi ceva, o faci singură, fiindcă pe lumea asta nu există zâne.
ÎNCHIS DESCHIS
DL GOLD: AMANET ŞI ANTICARIAT
Ashley!
- Ce faci? - Îmi schimb viaţa.
Ştiu că nu mă crezi,
dar nu-mi plac şedinţele de sâmbătă ale consiliului.
Uneori nu pot fi evitate. Ştii care sunt regulile?
Să-mi fac temele, să nu mă uit la televizor şi să nu ies din casă.
Bravo!
Să nu ieşi din casă sub niciun motiv.
- Adică să nu mă duc la mama? - Nu e mama ta.
E doar cineva în trecere prin oraş.
Dacă nu mă asculţi, vei suporta consecinţele.
Mă întorc la ora 17.00.
Mă bucur că mi-au venit lucrurile.
Mersi!
- Astea sunt toate lucrurile tale? - Adică?
- Restul e la depozit? - Nu, asta e tot ce am.
- Nu sunt sentimentală. - E mai uşor când trebuie să te muţi.
Domnişoară Blanchard, domnişoara Swan e aici?
Bună ziua! Sunt domnul Gold.
- Ne-am întâlnit când ai venit. - Îmi amintesc.
Am o propunere pentru dumneata. Vreau să cauţi pe cineva.
Serios?
Mă duc să-mi fac baie.
Am o fotografie.
Se numeşte Ashley Boyd şi mi-a furat ceva de valoare.
- De ce nu chemi poliţia? - Deoarece...
E tânără, e derutată, însărcinată, singură şi speriată.
Nu vreau să-i distrug viaţa, ci să-mi recuperez bunul.
Ce este?
Avantajul angajării dumitale e discreţia.
Să spunem doar că e un obiect valoros.
- Când ai văzut-o ultima dată? - Aseară. Aşa m-am ales cu asta.
Nu-i stă în fire.
Era pornită şi o ţinea una şi bună că îşi schimbă viaţa.
Nu ştiu ce o fi apucat-o.
Ajută-mă s-o găsesc, domnişoară Swan.
Altfel n-am decât să chem poliţia. Vrei să nască bebeluşul la închisoare?
- Nu, sigur că nu! - Atunci ajută-mă.
- O ajut pe ea. - Perfect!
Emma, mă gândeam...
Bună, Henry! Ce mai faci?
- Bine. - Mă bucur.
Transmite-i salutări mamei. Succes, domnişoară Swan!
- Ştii cine e? - Sigur că ştiu.
- Cine? Eu nu mi-am dat seama încă. - Ştiu cine e în realitate.
- Asta e tot ce ai adus? - Henry, ce cauţi aici?
Mama e plecată şi voiam să stau cu tine.
Aş vrea să pot, dar am treabă.
- Lasă-mă să te ajut. - Nu, ar putea fi periculos.
- Menajera însărcinată? - L-a lovit pe dl Gold.
- Mişto! - Nu e de joacă. E disperată.
- De unde ştii? - Ştiu şi gata.
- Atunci hai să o găsim. - Nu.
- Nu poţi să vii cu mine. - Atunci o caut singur.
- Te găsesc şi te aduc înapoi. - Şi nu o ajuţi pe menajeră.
Încerc să mă comport responsabil.
Iar eu încerc să-mi petrec timpul cu tine.
Nu e corect!
Care e povestea menajerei?
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
În fiecare an priveam focurile de artificii de la depărtare.
Ştiam care e semnificaţia lor. Se întâmpla ceva deosebit la palat.
Acum sunt în cinstea mea şi a nunţii noastre.
Mă bucur că aţi venit!
Îţi mulţumesc, tată.
Draga mea Ella, suntem încântaţi că faci parte din familie.
Sper că familia noastră se va mări în curând.
Draga mea...
- Felicitări, Ella! Veţi fi fericiţi. - Mulţumesc, James.
Ella dragă, scuze!
E o seară potrivită pentru sărbătoare.
- Ştii că inspiri pe toată lumea? - N-am făcut decât să mă căsătoresc.
Ai demonstrat că oricine îşi poate schimba viaţa.
Sunt mândră de tine.
Şi eu sunt mândru de tine.
Ce cauţi aici?
Mă asigur că eşti mulţumită cu ce ai primit.
Dragoste, bogăţii, un final fericit...
- Ai obţinut tot ce ţi-ai dorit? - Da.
Da. Ce vrei? Care e preţul tău? Giuvaierele mele?
- Inelul? - Nu, draga mea, păstrează-ţi fleacurile.
Vreau ceva ce nu ai încă, dar va veni în curând.
Primul tău născut.
- Ce faci? - Credeam că eşti la vânătoare.
Da, dar s-a stricat vremea şi ne-am întors mai devreme.
Plecăm undeva?
- Tu pleci... - S-a întâmplat ceva.
- Ce? - Sunt însărcinată.
Ella, dar e minunat! De ce eşti mâhnită? Asta ne-am dorit.
Mai e ceva.
Când ne-am întâlnit la bal, nu mă trimisese Zâna-Nună.
Ci Rumplestiltskin. Am făcut un târg cu el în schimbul acestei vieţi. Am fost naivă.
N-am ştiut ce preţ are magia, aşa că i-am făgăduit ceva.
Ce i-ai făgăduit?
M-a păcălit. Credeam că vrea aur sau giuvaiere.
Ce a vrut?
- Pruncul nostru? - Regret amarnic!
Voi pierde totul.
Viaţa mea, pe tine...
Nu se poate.
Nu-mi pasă ce-a zis diavolul ăla.
Poate că magia ne-a adus împreună, dar iubirea asta e adevărată.
Am făcut o învoială. Nu pot să o încalc, el e prea puternic.
Răspunsul e simplu. Facem altă învoială.
Iubitul n-are nicio legătură cu dispariţia ei?
Ei doi n-au avut nicio legătură. A părăsit-o cum a aflat că e însărcinată.
De atunci n-a mai căutat-o. Cum spuneam...
Ai grijă, Billy!
- Era să-mi strici lupul. Îmi aduce noroc. - Scuze, Ruby. N-a păţit nimic.
Ce ştii despre familia ei?
Are o mamă vitregă şi două surori, cu care nu vorbeşte.
Are mamă vitregă, două surori vitrege şi e menajeră?
Nu acum, Henry.
Nu ştiu ce aţi auzit, dar sunt minciuni.
Toată lumea crede că nu va face faţă, dar ea se străduieşte.
Face cursuri la seral, vrea să înveţe şi să-şi pună viaţa la punct.
- O înţelegi? - Cred că da.
Poate e bine să nu te bagi. A suferit destul.
- Şi eu am suferit şi pot să o ajut. - Atunci caută-l pe fostul ei iubit.
- Unde îl găsesc? - Locuieşte la tatăl lui.
- Da? - Eşti Sean Herman?
- Da. Tu cine eşti? - Sunt Emma Swan.
O caut pe Ashley Boyd. Are probleme. Credeam că a venit aici.
Fiul meu nu mai are nicio legătură cu fata aia.
Îmi pare rău că are probleme, dar nu putem să te ajutăm.
- Din cauza ta s-au despărţit. - Fireşte.
- Nu-mi las fiul să-şi irosească viaţa. - I-ai spus să o părăsească?
- Voiai să crească copilul în maşină? - Unii au doar atât.
Mi-e milă de ei, dar fiul meu nu va păţi aşa.
- Tată, să o ajutăm să o caute. - Ne irosim vremea, Sean.
Vino cu noi dacă vrei. Nu-l mai lăsa să hotărască în locul tău.
Dacă Ashley fuge cu copilul, va avea probleme grave.
- Fuge cu copilul? - Da.
Vino înăuntru, Sean.
Acum.
Dacă aş şti unde e, ţi-aş spune.
- Am convins-o greu să accepte acordul. - Despre ce vorbeşti?
Nu ştii?
Ashley a acceptat să dea copilul şi primeşte mulţi bani.
- L-a vândut? - Sună insensibil când o spui aşa.
E cineva care îi va găsi copilului un cămin.
De unde ştii că Ashley nu-i poate oferi un cămin?
E doar o adolescentă.
N-a dat dovadă de responsabilitate. Cum ar putea fi mamă?
- Poate îşi schimbă viaţa. - Toată lumea spune aşa.
Am găsit pe cineva care îi va da mulţi bani,
cineva care are grijă ca toată lumea să fie mulţumită.
Pe domnul Gold.
Nu de asta te-a angajat? Ca să-i aduci copilul.
Să nu o obligi să-l înşele. Nimeni nu a încălcat înţelegerea cu el.
O să fiu prima. Dacă Ashley vrea copilul, trebuie să-l aibă.
Oricine vrea să devină mamă ar trebui să aibă voie.
- De ce nu mi-ai spus că l-a vândut? - Nu mi s-a părut important.
Serios? De asta fuge.
Ashley e prietena mea şi nu vreau să fie judecată.
Unde ţi-e maşina?
Nu m-ai trimis la Sean ca s-o găsesc, ci ca să-i dai ei un avans.
- Vreau doar să o ajut. - Şi eu.
Ashley are probleme mult mai grave. Unde e?
Să nu stea de vorbă cu Gold fără mine.
- Nu vorbesc de faţă cu fiul primăriţei. - Sunt de partea voastră.
Henry, trebuie să o găsesc pe Ashley.
Vreau să te duci acasă. Te rog să mă asculţi.
Nu-mi va spune nimic dacă eşti aici.
- Bine. - Mulţumesc!
A plecat spre Boston. Crede că i se poate pierde urma.
- Când a plecat? - Acum o jumătate de oră.
- Ce ţi-a spus? - Henry!
Ce naiba faci? Mă duc la Boston. Nu poţi să vii cu mine.
Nu se poate! Ea nu poate pleca de aici. Va păţi ceva rău.
N-am timp să mă cert cu tine din cauza blestemului. Te duc acasă.
Trebuie să o oprim înainte să păţească ceva rău. Pierdem timpul.
- Nu o mai ajungi din urmă. - Henry...
Dl Gold o să cheme poliţia şi o trimite la închisoare.
Pune-ţi centura. În ce te-ai băgat, Ashley?
- Ce facem aici? - Trebuie să-l ţinem undeva.
E cel mai periculos om din toate tărâmurile.
Are nevoie de o temniţă specială, aşa că am modificat mina.
Cum îl aducem aici? Ştie să se ferească.
Puterea lui e şi slăbiciunea lui. Învoielile făcute.
Nu se poate abţine de la învoieli şi ştim pe cine are în vedere.
Pe tine.
I-am trimis vorbă şi a acceptat să se întâlnească cu tine.
Îi spui că doctorul a auzit două bătăi de inimă.
Îi spui că ai gemeni.
Dacă îi vrea pe amândoi, şi o să-i vrea, îi propui un alt târg.
Morocănosule...
- O pană? Nu înţeleg. - A fost vrăjită de Zâna Albastră.
Îi ia puterile celui ce iscăleşte cu ea.
Trebuie doar să-l faci să iscălească învoiala.
Ella, omul acesta e o pacoste. Ai să fericeşti o ţară întreagă.
E bine să ne folosim de magie? Nu asta e sursa problemelor noastre?
- Dacă şi asta are un preţ? - Îl voi plăti eu.
Voi face tot ce e nevoie ca să vă salvez pe tine şi pe pruncul nostru.
Să mergem.
Sper că-ţi place. Mulţi pitici şi-au dat sângele pentru asta.
- Eşti sigur că va avea efect? - Odată înăuntru, nu va putea ieşi.
Tu nu vei păţi nimic.
Ella, vom reuşi.
Bine. Să punem mâna pe el!
Ţi-am spus! Uite-i maşina.
Ashley!
Vine copilul!
- Se naşte copilul? - Da.
- Spitalul nu e departe. - Nu! Du-mă la Boston.
- Nu pot să mă întorc. - Nu avem timp să ajungem la Boston.
Nu mă pot întoarce. Te rog...
- O să-mi ia copilul. - Nu o să-l las.
- Eşti pregătită să păstrezi copilul? - Da.
Eşti sigură? Eu n-am fost.
- Nu ai fost? - Nu.
Ca să aibă o şansă în viaţă, trebuie să fie cu cineva pregătit.
Dacă hotărăşti să-l păstrezi, nu poţi să fugi din nou.
Trebuie să te maturizezi şi nu poţi să fugi niciodată.
- Mă înţelegi? - Da.
Îmi vreau copilul!
Măi, măi, măi...
Începe să se vadă.
O păsărică mi-a şoptit că vrei să-mi vorbeşti.
Da, aş vrea să schimb învoiala noastră.
- Nu fac aşa ceva. - O să vrei să o schimbi.
Am gemeni.
Chiar aşa?
Hai să vedem.
Şi ai vrea să dai amândoi pruncii?
Mă întreb de ce oare.
Soţul meu trece printr-o perioadă grea.
Regatul nostru e sărac. Pierdem bani, iar recoltele se usucă.
Nu ne putem întreţine pe noi şi poporul.
Vrei să-ţi dai şi celălalt prunc pentru...
...bani?
O să mai am prunci, dar nu pot să cultiv nimic într-un pământ sterp.
În schimbul celuilalt prunc, vei avea grijă să avem pământ roditor.
- E mai mult decât cinstit. - Da!
Da, este.
- Dacă e adevărat ce spui. - E adevărat.
Tot ce trebuie să faci e să iscăleşti pe linia punctată.
Ce pană arătoasă!
- De unde o ai? - De la castel.
Nu mă poţi opri decât prin magie.
- Nu vreau să te opresc. - Sigur că nu...
Aşa cum ştim, magia are un preţ.
Dacă te foloseşti de magie ca să mă întemniţezi, să zicem,
datoria ta faţă de mine n-ar face decât să crească.
N-am vrea aşa ceva, nu?
Iscăleşte, te rog.
Eşti sigură că eşti mulţumită de noul aranjament?
Atunci aşa să fie!
- Thomas! - Nimeni nu încalcă învoiala cu mine.
Nimeni.
Oriunde ai fi, în orice tărâm te vei găsi,
să fii sigură că-ţi voi lua pruncul.
Emma, tu eşti deosebită.
- Cum aşa? - Tu eşti singura care poate.
Să rup blestemul? Ştiu, mi-o tot spui.
Nu, să plece.
Eşti singura persoană care poate să plece din Storybrooke.
Tu ai venit după mine la Boston.
Dar m-am întors. Am zece ani, n-aveam ce să fac.
Dacă altcineva vrea să plece, se întâmplă ceva rău.
Cu excepţia mea.
Tu eşti Salvatoarea şi poţi să faci orice vrei.
Poţi să pleci.
Dră Swan, e o fetiţă sănătoasă de 2,7 kg, iar mama se simte bine.
Ce veste minunată! Foarte bine lucrat, dră Swan!
Mulţumesc că mi-ai adus bunul.
- Chiar am ieşit triumfători? - Da. Ţi-am spus că aşa va fi.
Mi-a fost atât de teamă că vom da greş
şi va trebui să mă întorc la vechea viaţă.
E o viaţă cumplită. Mă temeam că te pierd şi că nu s-ar fi schimbat nimic.
Nu te vei întoarce la vechea viaţă atât timp cât voi trăi.
Ce face mica noastră Alexandra?
- Alexandra? - Nu ţi-am spus că am ales numele?
- E mai degrabă o condamnare. - Mie îmi place.
Bărbaţii nu ştiu nimic despre...
- Ce este, Ella? - Pruncul!
- Se întâmplă ceva. - Nu, e prea devreme.
Poate e oboseala.
- Ameţesc... - Aşază-te.
- Mă duc să-ţi aduc un pahar cu apă. - Bine.
Thomas, nu mai e nevoie. A trecut.
Thomas?
Thomas!
Ce ai făcut?
Ella, ce s-a întâmplat?
- Ce i-ai făcut lui Thomas? - Eu nu i-am făcut nimic.
Dacă n-ai observat, am fost ocupat.
I s-a întâmplat ceva şi tu ştii. Spune-mi!
N-am habar, drăguţă, dar te-am prevenit.
Magia are un preţ.
Se pare că cineva a plătit preţul.
- Nu-l asculta. Îl vom găsi pe Thomas. - Ba nu-l veţi găsi.
Până nu va fi respectată învoiala şi pruncul va fi al meu,
nu-l veţi revedea.
Nici în lumea asta, nici în cealaltă, Cenuşăreaso!
Pruncul va fi al meu!
Probabil că e ziua mea norocoasă.
- Vrei o ceaşcă, dră Swan? - Un copil?
Ăsta e "bunul" tău? De ce nu mi-ai spus?
Nu era nevoie să ştii la momentul respectiv.
Serios? Sau te-ai gândit că nu accept?
Dimpotrivă, mi-am zis că vei lucra cu mai mult spor dacă vei afla singură.
Am crezut că vei înţelege văzând ce viaţă grea are Ashley.
Tu chiar poţi înţelege de ce o mamă îşi dă copilul.
Nu o să pui mâna pe copil.
Avem o înţelegere, iar înţelegerile mele sunt onorate întotdeauna.
Dacă nu, apelez la poliţie,
copilul ajunge în grija statului şi ar fi mare păcat.
Nu ţi-a plăcut să fii în grija statului, nu-i aşa, Emma?
- Nu te las. - Îmi place încrederea ta. E fermecătoare.
Dar nu trebuie decât să depun plângere. Doar mi-a spart magazinul.
- Ca să fure un contract? - Cine ştie ce căuta?
Niciun juriu nu va condamna o femeie
care a spart un magazin doar ca să-şi păstreze copilul.
Sunt gata să pun pariu că nu poţi arăta contractul.
Tu pui pariu? Ca să nu mai zic de ceea ce iese la iveală despre tine.
Am o vagă impresie că nu eşti doar un simplu proprietar de amanet.
Chiar vrei să te pui cu mine?
Îmi placi, domnişoară Swan.
Nu te temi de mine. Eşti fie arogantă, fie îndrăzneaţă.
Prefer să te am de partea mea.
- Poate păstra copilul? - Nu încă.
Rămâne problema acordului meu cu dra Boyd.
- Rupe acordul. - Eu nu procedez aşa.
Vezi tu, contractele şi înţelegerile
sunt fundaţia vieţii noastre civilizate.
Aşa că îţi propun ceva.
Dacă vrei ca Ashley să păstreze copilul, eşti dispusă să faci o învoială cu mine?
- Ce vrei de la mine? - Încă nu ştiu.
Îmi vei datora un serviciu.
De acord.
Bună!
- Cum o cheamă? - Alexandra.
E frumoasă.
- Mulţumesc că m-ai adus aici. - Domnul Gold era în hol.
- Am rezolvat problema. E a ta. - Adevărat?
- Ce ai făcut? - Am făcut o învoială cu el.
Mulţumesc!
Puştiule, e aproape timpul să te duc acasă.
Trebuie să plec. Henry mă aşteaptă acasă la 17.00.
O să ne revedem.
La următoarea şedinţă a consiliului.
Să nu-ţi uiţi ciorapii sub pat.
Dovleac. Ăsta e numele meu de cod. În onoarea Cenuşăresei. Dovleac...
- Ai o idee mai bună? - Da.
- Ei bine? - Nu cred că eşti pregătită.
Henry! La spital ai zis că eu pot să plec.
- Şi? - Ne vedem mâine.
Henry?
Ce ţi-am spus eu ţie, Henry?
Să nu-ţi laşi pantofii aruncaţi pe scară.
Cineva s-ar putea răni.
Ea e?
- Sean... - Îmi pare rău.
Nu trebuia să te părăsesc.
- Te-ai întors? - Da, m-am întors.
I-am adus un cadou.
Nu ştiu dacă se vor potrivi.
Sunt perfecţi!
- Alo? - Graham, sunt Emma.
Mă gândeam că n-ar fi rău dacă aş prinde rădăcini.
- Postul de ajutor de şerif e valabil? - Bineînţeles.
Îl accept.
- Nu o să se supere Regina? - Nu-mi pasă, eu sunt şeriful.
- Ne vedem luni dimineaţă. - La revedere!