În statul Maine există un oraş...
Bun venit în Storybrooke!
...în care toate personajele de basm sunt prinse între două lumi.
O regină rea a trimis aici personajele de basm?
Nu îşi amintesc cine sunt.
Victime ale unui blestem...
Tot ce vă e mai drag va fi pierdut pe vecie.
O singură persoană ştie adevărul şi doar una poate ridica blestemul ei.
Tu vei readuce finalurile fericite.
Şedere plăcută!
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
BINE AI VENIT ACASĂ, DAVID!
Aveai aceeaşi privire înainte de a cumpăra casa.
Nu vedeai decât morişca de pe peluză şi nu voiai casa unei bătrâne.
- Îţi aminteşti de ce te-ai răzgândit? - Văd că a dispărut morişca.
- Haide, ne aşteaptă ceilalţi. - Cine sunt ceilalţi?
FAMILIA NOLAN
- El e James. - Mă bucur să te văd, David.
Ce mai faci?
- Ea e Ellen, soţia lui. - Mă bucur.
- Bună! - Salut!
Bună!
- Dre Whale. - Salut, David!
Ştiu că e cam mult, dar îţi face bine.
Orice îţi poate declanşa amintiri. Încearcă să te simţi bine.
Mulţumesc, doctore Whale. Mă străduiesc.
Ştii de ce nu-şi aminteşte? Blestemul n-are încă efect la el.
Henry, David are amnezie.
Asta împiedică blestemul să înlocuiască basmul cu amintiri false.
Toţi au poveşti false care îi împiedică să-şi amintească cine sunt.
Exact. Putem să-l ajutăm.
- Trebuie să-şi amintească... - Că e Făt-Frumos.
Îşi va aminti dacă stă mai mult cu domnişoara Blanchard.
- N-am mai încercat asta? - Şi s-a trezit din comă.
Bună!
- Voi m-aţi salvat, nu-i aşa? - Da, cred că da.
Sunteţi şi singurii pe care îi cunosc.
- Poţi să te ascunzi lângă noi. - Perfect. Mulţumesc!
- Ai avut vreodată sabie? - Poftim?
Emma, locuieşti împreună cu Mary Margaret, nu-i aşa?
- Vine la petrecere? - Nu, nu poate.
Du-te la ei.
E mâncare destulă. Du-te!
Stai alături de soţul tău.
Îl pierdusem şi l-am regăsit,
dar încă nu e al meu şi nu ai idee ce simt.
Ba ştiu. Şi eu am pierdut pe cineva.
- Serios? - Da.
Dar iubirea pe care am pierdut-o nu poate fi reînviată.
Tu ai ocazia asta.
- Du-te la el. - Ai dreptate.
Îţi mulţumesc că eşti o prietenă bună, Regina.
- Nu sunt obişnuită să am prietene. - Nici eu.
Fie că-ţi place sau nu, acum ai o prietenă.
- L-aţi văzut pe David? - Nu.
- N-ai primit invitaţia? - David!
Am auzit că ai demisionat de la spital. Din cauza mea?
Din cauza a ceea ce ţi-am spus.
Din cauza a ceea ce simt pentru tine.
Nu-mi spune că doar eu simt aşa!
- Eşti căsătorit. Nu e corect. - Nu contează ce e corect.
Nu eu m-am căsătorit cu Kathryn.
Nu am ales-o eu. Eu te aleg pe tine.
Ştiu că simţi la fel. Îmi dau seama.
Ştiu că tu crezi că suntem legaţi cumva, dar poate...
e din cauză că ţi-am salvat viaţa.
Ce-ar fi s-o lăsăm aşa?
Data viitoare să te asiguri că sunt mort.
- Bravo! - Bravo?
E prea puţin spus. Ai văzut ce i-a făcut fiul meu acelei brute?
A ucis un invincibil.
E brav, dar era totuşi un om.
- Poate omorî un dragon? - Zânele împrăştie pulbere?
- Trolii trăiesc sub poduri? - Linişteşte-te, tată.
Pot să omor orice vrei.
Regatul meu e năpăstuit de un dragon cum n-ai mai întâlnit.
- A ucis toţi războinicii mei. - Încă nu m-a întâlnit pe mine.
- Vreau să-mi scap regatul de el. - Şi eu vreau aur.
Sunt sigur că ne putem înţelege.
Ai grijă. Aminteşte-ţi ce a păţit Frederick.
Dă-mi sabia ta.
Asta e arvuna. Vei primi restul când îmi aduci capul dragonului.
De acord. Iartă-mă că nu-ţi întind mâna, rege Midas.
Haideţi să discutăm amănuntele.
- Să bem în cinstea prinţului neînfricat! - Nu, astăzi nu sărbătorim.
A fost doar o încercare simplă.
Ne aşteaptă o sarcină prea importantă ca s-o tratăm cu uşurinţă.
Dacă am omorât uşor bruta asta nu înseamnă...
Adio, fiule!
Maiestate, nu avem timp de jelit.
Dacă Midas află că a murit, va găsi alt războinic să-i ucidă dragonul.
- Nu vom vedea un dram din aurul lui. - Aşa este.
- Regatul trebuie să dăinuie. - Ce e de făcut?
Am cerut ajutor, va ajunge în curând.
A şi ajuns.
Lasă-ne singuri. Ieşiţi cu toţii.
Aşa te porţi cu darurile mele?
- Trebuie să fii mai atent. - El nu a fost un dar.
- A fost fiul meu! - Un fiu dăruit de mine.
Am făcut o învoială.
- Nu mi-ai făcut niciun serviciu. - Ba da!
Păcat că tu şi regina n-aţi putut zămisli un prunc.
Preţul meu pentru asta a fost un fleac.
Acum că ea nu mai e, nu se pune problema zămislirii altui moştenitor.
- Darămite a unui ucigaş de dragoni. - Atunci să facem altă învoială.
Învie-l. Am nevoie de fiul meu.
- Îţi dau orice. - Orice?
- Ce doreşti? - Doresc o baghetă fermecată.
Aparţine unei zâne-nune care e ocrotitoarea familiei voastre.
Vreau să ştiu unde o găsesc.
De acord. Acum spune-mi cum îmi învii fiul ca să omoare dragonul.
Să-l învii?
Nu, nici vorbă. E mort. Magia face multe, dar nu asta.
- Dar ai spus... - Nimic despre înviere.
Atunci regatul meu e pierdut.
- Sunt singur. - Vai de mine...
Vai şi iar vai!
Nu ţi-am spus că fiul tău va omorî dragonul?
Nu sunt om de cuvânt?
- Ziceai că nu poate fi înviat. - Şi aşa e.
- Dar fratele lui... - Ce anume?
Fratele lui geamăn. Nu ţi-am spus că mai e unul ca el?
Las-o mai încet, altfel vei fi acuzată de agresiune.
- Erau prea multe vase murdare. - Are vreo legătură cu vizita lui David?
L-am văzut plecând bosumflat.
- Noi doar... - Ştiu. Şi ai făcut ce trebuia.
- A fost foarte convingător. - Dar e căsătorit. Am fost la el acasă.
- Ce fac? - Lasă curăţenia şi bea ceva.
Nu ştiu multe despre relaţii. Am avut multe care au eşuat.
Dar vorbind la modul general...
Dacă eşti de părere că ceea ce vrei să faci nu e bine...
Atunci aşa e. Aşa că trebuie să fii puternică.
El trebuie să-şi descurce viaţa.
Noroc!
Arăţi altfel.
Ai părul mai lung.
Te tundeai foarte scurt.
Te plângeai că părul lung e enervant şi greu de îngrijit.
A crescut cât am stat la spital.
Voiam să mă duc în pat. Vii cu mine?
Adică la culcare sau...
- În pat? - Cum vrei tu.
Hai să mai stăm aici şi să discutăm.
Asta...
Nu e în ordine.
Haide!
- Nu te aşteptai la asta. - Dragule!
Cum a fost la târg, mamă?
- A fost interesant. - Interesant?
- De obicei vii blestemând preţurile. - Asta nu s-a schimbat.
Du-te acolo!
Am avut o discuţie interesantă cu negustorul de cereale.
- N-avem nevoie de cereale. - Fiica lui are vârsta măritişului.
- Voi doi aţi fi foarte potriviţi. - Mamă!
Ştiu, nici mie nu-mi place să aduc vorba.
Zestrea ei ne va salva ferma?
- Nu mai avem nicio soluţie. - Te rog, mamă.
Oricât de săraci am fi, dragostea e lucrul pe care mi-l permit.
O să găsesc o cale să salvez ferma,
dar nu căsătorindu-mă pentru bogăţie.
Mă voi căsători cu o fată cu care vreau să-mi petrec restul vieţii.
Când o să te convingi?
- Nu poţi avea totul. - Ba ar putea.
Am avut un frate geamăn? Şi i l-ai dat lui?
Eram săraci, trăiam de pe o zi pe alta.
El s-a oferit să ia unul dintre prunci
ca să ne salveze ferma.
- De ce nu mi-ai spus? - N-am avut voie.
Tatăl vostru a regretat imediat hotărârea luată.
A luat vina cu el în mormânt.
Nu-mi place să întrerup acest moment tandru, dar ne zorim.
Aşteaptă în casă până termin de vorbit cu el.
- Ce vrei de la mine? - Nu eu, drăguţă, ci regele.
Are nevoie de un prinţ care să omoare un dragon.
- Nu sunt războinic. - Dar fratele tău era.
Noua legătură de rudenie va fi salvarea voastră.
Tu joacă-ţi rolul. Cavalerii regelui vor avea grijă de rest.
Tu trebuie doar să-i duci regelui Midas capul dragonului.
- Tu cu ce te alegi? - Nu te priveşte.
Întreabă-te cu ce te alegi tu. Dacă eşti de acord, biata ta mamă...
Regele va avea grijă să nu ducă lipsă de nimic.
Ferma va fi salvată, iar tu, dacă supravieţuieşti,
te vei întoarce ca un erou triumfător.
Să nu-mi spui că nu jinduieşti la asta.
- N-am de ales, nu-i aşa? - Fiecare om are de ales, drăguţă.
Dar ai grijă să faci alegerea corectă.
OGLINDA DIN STORYBROOKE BUN VENIT ACASĂ, JOHN DOE!
Sunt un doctor pe cinste! Nu se trezea dacă era îngrijit de altcineva.
- Bună ziua, dre Whale! - Am auzit că ai demisionat.
Sper că nu a fost din cauza mea.
- De ce ar fi din cauza ta? - A întâlnirii noastre.
Nu te-am sunat după aceea. Ştiu că e nepoliticos şi îmi pare rău.
Dacă poţi trece peste asta, ştii unde mă găseşti.
O zi bună!
Pot să-ţi vorbesc, domnişoară Blanchard?
- Desigur. - Despre prietena mea, Kathryn.
Mai precis despre David, soţul ei.
Nu aveţi ce căuta împreună.
Nu e al tău, e al altei femei. Găseşte-ţi pe altcineva.
- N-am făcut nimic. - Deci nu şi-a părăsit soţia pentru tine?
- Ce a făcut? - Nu ştii...
O să afli curând.
Ascultă-mă cu atenţie, dragă, fiindcă e în interesul tău.
Nu te apropia de el. Starea lui e precară. Nu ştie cine e şi ce face.
Eşti foarte aproape de distrugerea vieţii mai multor persoane.
Înainte să faci ceva care nu poate fi reparat,
lasă-l să-şi amintească cine e.
Iată-l pe salvatorul nostru!
Omul care va distruge dragonul.
Dacă reuşeşti, vei fi o legendă.
Dă-mi voie.
Nu ţi-ai prins armura cum trebuie. Dă-mi sabia.
Cum voi lupta? Cum mă voi apăra?
Nu vei lupta. Vei rămâne afară cât timp vom omorî dragonul.
Dacă nu supravieţuieşti, Midas nu-şi va risipi aurul pe noi.
Eşti erou cu numele, nu cu fapta.
Bârlogul dragonului e pe acolo. Rămâi aici. Ne vom întoarce.
- L-ai cunoscut bine? - Pe cine?
Pe prinţ, fratele meu.
Da, l-am cunoscut. A fost omul cel mai curajos.
- Au nevoie de ajutor! - Noi stăm aici. Am primit un ordin.
- Vor muri! - Nu te mişca!
Stai aici!
Unde ţi-e sabia?
Stai aici!
La asta nu te-ai aşteptat!
Ai grijă. Poţi să te tai.
- Nu trebuia să vii aici. - Trebuia să te văd.
Ţi-ai părăsit soţia din cauza mea?
- Nu vreau să vă destram căsnicia. - Nu o destrami tu, ci eu.
Nici eu nu vreau s-o fac să sufere, dar e mai rău pentru ea dacă mă prefac.
Are nevoie de cineva care să simtă pentru ea...
...ceea ce simt eu pentru tine.
Fac tot ce pot ca să nu mă apropii de tine şi să fac ceea ce e corect.
- E corect ce faci? - Tu ai o viaţă.
Cu o femeie pe care n-am ales-o.
Cel care a ales-o pe Kathryn şi s-a căsătorit cu ea nu mai e.
Eu vreau pe altcineva.
- Lasă-mă în pace. - Asta vrei cu adevărat?
Hai să ne vedem diseară. Măcar ia în considerare ideea.
Voi fi la pod la ora 20.00.
Gândeşte-te până atunci. Dacă nu vii, voi şti răspunsul.
Nu te voi mai deranja niciodată.
Dacă alegi asta... Dacă alegi relaţia noastră...
Ştii unde mă găseşti.
- Uneori clişeele sunt adevărate. - Aşa...
- Ce vrei? - Ţi-am spus că nu vei lucra noaptea.
Trebuie să lucrezi la noapte. Doar de data asta.
- De ce? - Sunt voluntar la un adăpost de animale.
Supraveghetorul e bolnav şi cineva trebuie să hrănească câinii.
Ai noroc că te-ai oprit la patiserie!
- Emma, ai câteva clipe libere? - Mă duc să patrulez biroul.
Mulţumesc!
- David a părăsit-o pe Kathryn! - Vorbeşte mai rar.
Vrea să fim împreună şi să ne întâlnim diseară.
Mă străduiesc să rezist, dar el tot insistă.
Cum să-l opresc? Cum să-l dezamăgesc? Tu ce ai face?
- M-aş duce la întâlnire. - Poftim?
A părăsit-o. Una e să spună că te vrea pe tine,
dar alta e să treacă la fapte, iar el a trecut.
Nu poţi cere mai mult.
- Cred că Regina n-ar fi prea bucuroasă. - Iată încă un motiv ca să te duci.
- Dumnezeule, chiar se întâmplă asta? - Tu să-mi spui.
A făcut tot ce i-ai cerut şi chiar mai mult.
Fiul meu a luptat cu dragonul şi l-a biruit.
Duceţi-l la palat. Aşezaţi-l între himeră şi mapinguari.
- Am reuşit! - Da.
- Când mă pot întoarce acasă? - Vom discuta mai târziu.
Capul bestiei să ne amintească de bravul războinic ce a ucis-o.
Cel mai curajos şi mai nobil prinţ. Ai câştigat respectul meu veşnic.
Îţi preţuim respectul, rege Midas, la fel cum îţi respectăm bogăţia.
Da, vi s-a promis aur şi îl veţi avea.
Am ajuns cineva plănuind lucruri mari.
Mă aflu în faţa voastră fiindcă am cutezat să am visuri mari.
Nu căutam doar un ucigaş de dragoni.
Îl căutam pe cel mai puternic războinic din ţinut. Un erou.
Cineva care poate unifica regatele şi cu care m-aş mândri să mă înrudesc.
Aduceţi-o!
Domnilor!
V-o prezint pe fiica mea, Abigail.
Dincolo de aur şi de orice altceva, pe ea o preţuiesc cel mai mult.
I-am promis că o voi căsători doar când voi găsi un bărbat demn de ea.
- Acum l-am găsit. - El a ucis dragonul?
Înseamnă că o fi bun de ceva.
Prinţe James, îţi ofer mâna fiicei mele.
Rege Midas, sunt copleşit de oferta ta generoasă.
- Dar nu pot spune sincer că merit... - Fiul meu! Întotdeauna atât de umil!
Dacă refuzi, vei fi răspunzător
de pieirea regatului şi a supuşilor noştri.
Te vei căsători cu ea.
De nu, vă voi ucide pe tine şi pe mama ta şi vă voi transforma ferma în cenuşă.
Ai priceput?
Iau tăcerea ta drept vocea înţelepciunii. Ascultă ce-ţi spune.
Ştiu că vei face alegerea corectă.
Domnule Nolan! Scuze, n-am vrut să te sperii.
Mă îndreptam spre casă şi te-am văzut.
- Te-ai pierdut? - Da, într-un fel.
Caut podul cu taxă.
- Locul în care ai fost găsit? - Da.
- Vrei să-ţi aminteşti ceva? - Nu, mă întâlnesc cu cineva.
Deci ai ales.
Da.
Crezi că pot să te conving să-ţi schimbi hotărârea?
- Nu pot să schimb ce simt. - Sigur că nu.
Mergi către amanetul domnului Gold. La răscruce o iei la stânga.
Ajungi la o potecă ce duce direct la pod.
- Mulţumesc pentru înţelegere! - Succes, David!
Sper că vei găsi ce cauţi.
DL GOLD: AMANET ŞI ANTICARIAT
E cineva aici?
E cineva?
Fermecător!
- Poftim? - Caruselul.
Nu-i aşa că e fermecător?
Design superb, manoperă excelentă... Pot să-l dau jos dacă vrei.
Nu. E foarte frumos, dar eu caut podul cu taxă.
- Primăriţa zicea că e o răscruce aici. - Doamna Mills te-a indus în eroare.
S-ar crede că primăriţa îşi cunoaşte oraşul.
Aşa s-ar crede.
La ieşire faci la dreapta şi dai de ea după două străzi.
Mulţumesc.
Ai văzut ceva ce-ţi place?
- De unde ai asta? - Vechitura asta?
Adună praf de... o veşnicie.
- Cred că e a mea. - Serios?
- Eşti sigur? - Da.
Îmi amintesc.
- Mamă! - Te-ai întors!
- Trăieşti! - Da. Am învins.
- Eşti teafăr? Am fost îngrijorată. - Sunt teafăr.
Uită-te la tine!
Arăţi ca un prinţ.
Hai înăuntru. Pregătesc cina.
Să vezi ce avem în casă! Regele o să aibă grijă de noi.
Ce s-a întâmplat?
Midas vrea să unim regatele.
- Căsătorindu-mă cu fiica lui. - Poftim?
- Zestrea fetei negustorului e un fleac. - Nu.
Ai avut dreptate să refuzi, aşa cum trebuie să faci şi acum.
Fiecare zi în care ai lipsit mi-a arătat că e ruşinos să te încurajez.
Libertatea de a alege e mai importantă decât orice.
- Renunţ la fermă. - Nu.
- Nu te pot obliga. - Ba pot.
Midas nu trebuie să afle cine sunt.
- Nu ne vom revedea niciodată. - Aşa e.
- Atunci fugi. - Nu pot, te-ar ucide.
Te pierd oricum. Măcar ştiu că eşti fericit.
Am acceptat oferta lui Midas.
N-am venit să-ţi cer povaţa, mamă.
Am venit să-mi iau rămas-bun.
Prea multe sunt în primejdie.
N-am putut să las regatul să sufere din cauza mea.
N-am putut să-i las să-ţi facă rău.
Ai avut dreptate într-o privinţă.
Nu pot avea totul.
Dragul meu fecior!
- Dă inelul acesta logodnicei tale. - Nu o iubesc. Nici măcar nu o cunosc.
- Nu pot să-l iau. - Poate vei ajunge să o iubeşti.
Inelul acesta are puterea de a dărui iubire sinceră.
Am trăit-o alături de tatăl tău, alături de tine.
- Acum ţi-o va dărui şi ţie. Ia-l. - Nu.
Ia-l, iar eu voi şti, chiar de nu te voi revedea niciodată...
Voi şti că vei găsi dragostea şi vei fi fericit.
Ai venit!
Pari uimit, ba chiar un pic dezamăgit.
Îmi amintesc.
Pe Kathryn?
Îmi amintesc totul.
- Şi o iubeşti. - Nu ştiu, dar ştiu că am iubit-o.
Îmi amintesc ce am simţit.
Cred că trebuie să respect acest lucru.
- Tot ce mi-ai spus... - E adevărat.
Simt ceva pentru tine, ceva foarte puternic,
ceva ce nu înţeleg pe deplin.
- Te întorci la ea. - Aşa e corect.
N-a fost corect să-mi dai speranţe false.
Ştiu.
Deci ai ales.
- Îmi pare rău! - Nu-i nimic.
N-a fost să fie.
- Aşa faci tu voluntariat? - Regina a avut nevoie de mine.
- Să te culci cu ea? - Nu!
De ce ai ieşit pe fereastră?
Fiindcă n-a vrut să afle Henry.
- Era în casă? - Doarme, nu ştie nimic.
Doamne! Aş vrea să fiu în locul lui.
- E dezgustător! - Lucrez la adăpostul de animale.
Termină tura mea. Nu mai lucrez noaptea.
Ai avut dreptate. Nu-mi plăcea deloc morişca de pe peluză.
Îţi aminteşti.
- Cât de multe îţi aminteşti? - Destule.
Nu ne înţelegeam bine când am plecat.
Ai crezut că te părăsesc, dar nu a fost aşa.
Voiam să îndrept situaţia.
Aveam nevoie de timp, dar am avut un accident.
M-am ales cu mai mult timp decât mă aşteptam.
Îmi pare rău.
Şi mie îmi pare rău.
Avem multe lucruri de reparat. Hai să vedem ce se întâmplă.
Mi-ar plăcea.
Această nuntă e începutul unei noi epoci,
al unui regat unit şi puternic.
O epocă a prosperităţii tuturor.
Abigail, James,
eu şi regele George vom pune la punct detaliile acordului nostru.
Mergeţi la noua voastră casă de la palat. Vom veni şi noi.
- Vom sărbători ca în poveşti. - Mulţumesc, tăticule.
Tu ştii mai bine.
Mă bucur că ai făcut alegerea corectă, fiule.
Mulţumesc, tată.
Să mergem. M-am săturat să aştept.
Să înceapă călătoria noastră! Mă gândeam să alegem drumul pitoresc.
Zâmbeşte, fiule. Eşti pe cale să-ţi găseşti dragostea.
Ţi-am spus că ajungem mai iute pe Drumul Trolilor. Mă asculţi?
Opriţi! E ceva în mijlocul drumului.
- Ai avut o zi grea? - N-am chef de vorbă.
Uneori e mai uşor să stai de vorbă cu cei de a căror părere nu-ţi pasă.
Ai dat peste vreo situaţie al cărei sfârşit îl cunoşteai?
Dar ai mers totuşi până la capăt.
Şi când vine sfârşitul de care te temeai,
te mustră conştiinţa pentru alegerea făcută.
Dar aşa eşti tu. Aşa că te pedepseşti în continuare.
Nu.
- Cum reuşeşti? - Nefăcând ceea ce se aşteaptă de la mine.
Viaţa e mai interesantă în acest fel.
Mă laşi să-ţi fac cinste cu un pahar?
Te las să-mi faci cinste şi cu două pahare.