A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Bună, puştiule!
- Şi eu mă bucur să te văd. - Furtuna!
Vorbesc cu Marco să facă reparaţia.
- Ce cauţi? - Cartea mea.
- De ce ai ascuns-o? - Să n-o găsească mama.
- Nu puteai s-o ţii sub saltea? - E primul loc în care caută.
- Şi dacă o laşi la mine? - Ăsta e al doilea loc.
E încă aici. Bine!
- Mama ta nu ştie despre castel? - Nu. E secretul nostru.
Henry!
Te-am căutat peste tot. Astăzi trebuie să mergi la Archie.
Trebuia să-mi dau seama că e cu tine. Treci în maşină, Henry.
- Îl laşi să se joace aici? - Îl reparăm.
Îi repari şi capul spart?
Cu asta se alege dacă se rupe lemnul din cauza greutăţii lui.
Nu te gândeşti la Henry şi la ce ar putea să păţească.
Nu lăsa sentimentele să-ţi întunece judecata.
- Unii ar avea de suferit. - Ce vrei să spui?
Acum eşti şerif. E timpul să fii o persoană responsabilă.
Să nu mă las condusă de sentimente? Asta face ea.
E supărată că tu şi Henry aveţi un loc al vostru, iar ea nu are.
Cum a aflat despre castel?
Ştie totul despre oraş. Doar e primăriţa.
TREBUIE SĂ VORBIM. NE VEDEM LA LOCUL NOSTRU. DAVID.
- E totul în ordine? - Da. Trebuie să plec.
Cred că ai dreptate. Văd ce efect are ea asupra lui Henry.
Aş vrea să vadă toată lumea.
Pot să-ţi îndeplinesc dorinţa.
Vrei şi nişte pastramă de porc la whisky-ul ăla?
Vrei să arăţi oraşului cine e primăriţa? Pot să te ajut.
Va fi cam greu. Ea te plăteşte.
- Am terminat-o cu ea. - Sigur...
M-a concediat de la ziar, m-a făcut de râs la alegeri.
Lucrez la un articol despre primărie şi am găsit ceva ce nu vrea să se afle.
Sidney, eşti beat.
Du-te acasă, dormi şi fii recunoscător că nu trebuie să-i mai dai socoteală.
Sună-mă. Oraşul merită să ştie adevărul despre ea.
Iată că începe.
Ai trezit duhul din Agrabah.
Ai dreptul la trei dorinţe, nici mai mult, nici mai puţin.
Să ştii că magia are limite.
Să nu-ţi doreşti viaţa, moartea sau mai multe dorinţe.
Odată rostită, dorinţa nu poate fi schimbată, oricare ar fi consecinţele.
Care ţi-e prima dorinţă?
Nu doresc nimic. Am tot ce îmi trebuie.
Caut doar fericirea celor ce se află în regatul meu.
Eşti în regatul meu şi pari nefericit.
Sunt duhul lămpii dinainte să te fi născut dumneata.
Viaţa de duh nu e atât de frumoasă pe cât ar putea să pară.
Îţi doreşti să fii liber?
- Mai mult decât orice. - Ştiu care mi-e prima dorinţă.
Îmi doresc să fii liber.
- E oare cu putinţă? Sunt liber? - Tu eşti duhul, tu să-mi spui.
- Mai ai două dorinţe. Ce vei face? - A doua dorinţă...
Îmi doresc să-ţi dăruiesc a treia şi ultima mea dorinţă.
Am împlinit o mie şi una de dorinţe în viaţa mea
şi tot de atâtea ori le-am văzut sfârşind rău.
Împlinirea dorinţelor are un preţ.
De aceea nu mă voi folosi niciodată de ea.
Eşti un înţelept, duhule. Ce vei face acum că eşti liber?
Caut singurul lucru pe care l-am dorit dintotdeauna şi nu l-am putut avea.
- Dragostea adevărată. - Vino cu mine la palatul meu.
Sunt încredinţat că o vei găsi acolo. Vino să-mi cunoşti familia.
Frumuseţea palatului tău e pe măsura bunătăţii tale.
Nu e doar bunătate, prietene.
- Ea e Albă-ca-Zăpada, frumoasa mea fiică. - Zi bună!
Ea e Regina, soţia mea şi regină.
Zi bună!
- Ce se întâmplă? - Dărâmă castelul!
A dispărut cartea!
Felicitări, doamnă primar! Ai distrus lucrul la care ţinea.
Era periculos şi puteau să se rănească şi alţii.
Eşti convinsă că sunt personajul negativ, însă e doar părerea ta şi te înşeli.
Află care ţi-e locul în acest oraş, altfel nu vei mai sta mult.
Bună, Sidney!
Accept oferta ta. Vreau să ştie tot oraşul cine e ea cu adevărat.
POD CU TAXĂ
- Am primit mesajul. - Vino cu mine.
- Mă sperii. Ce s-a întâmplat? - Ai întârziat.
Şi se încălzeşte vinul.
- Trebuie să ne oprim. - Abia am început.
Nu ştim ce facem.
Vom afla... mâine.
Bine, fie.
Te ascult. Ce ştii despre ea?
- 50 000 de dolari. - Poftim?
Lipsesc 50 000 de dolari de la buget. Regina e răspunzătoare.
- Asta e tot ce ştii despre ea? - E doar vârful aisbergului.
Aflăm ce face şi totul se va destrăma. Îi aflăm secretele în sfârşit.
Noi doi o vedem aşa cum este.
E nevoie doar de o fisură în imagine şi vor vedea cu toţii.
Asta e şansa noastră.
- Care e planul? - Ascultă-i telefonul, urmăreşte-o,
citeşte-i e-mailurile, doar te pricepi.
Nu. Acum sunt şerif. Nu pot să încalc legea.
O să-şi dea seama destul de repede că o cercetezi.
- Eşti pregătită să-i suporţi furia? - Da.
Foarte bine, căci eu n-am fost.
Dacă ştiai că e atât de înspăimântătoare...
...cum de te-ai lăsat ademenit să lucrezi cu ea?
Credeam că e altfel.
La mulţi ani, Maiestate!
Nu e nevoie de daruri pentru a însemna această zi deosebită.
Toate pălesc în comparaţie cu darul meu cel mai de preţ:
fiica mea, Albă-ca-Zăpada.
Tată... Mă faci să roşesc.
Te privesc în fiecare zi
şi îmi aminteşti de draga şi răposata ta mamă.
Care a fost, la fel ca tine...
...cea mai frumoasă din toată ţara.
Nu ai dispoziţie de sărbătoare?
- Nimeni nu-mi observă absenţa. - Eu am observat-o.
- Ce copac încântător! - E din grădina copilăriei mele.
Avem ceva în comun.
Niciunul dintre noi nu poate părăsi palatul şi locul niciunuia nu e aici.
Oricât aş încerca să-i fac pe plac regelui,
nu mă va iubi niciodată aşa cum a iubit-o pe prima soţie.
Sunt captivă într-o amintire a vieţii pe care au avut-o ei doi.
Ştiu mai bine decât oricine ce înseamnă să fii captiv.
Poate asta te va înveseli.
Ca să te vezi aşa cum te văd eu.
Cum mă vezi?
Cea mai frumoasă din toată ţara.
ARHIVA ORAŞULUI STORYBROOKE
Când s-a făcut acest transfer? Acum trei săptămâni?
- Da. De ce? - Lipsesc documentele.
Emma, vreau să-ţi spun ceva. Bună, Sidney!
Lucrăm la ceva. Cred că am găsit ceva despre Regina.
Interesant. Da, sunt de acord.
Vrei să fie legal? Să cerem mandat.
- Cunoaşte toţi judecătorii. Ne-am ars. - Sau facem cum spun eu.
- Vreau să fie totul corect. - E corect să o demascăm.
Uneori e permis să faci ceva rău dacă ai un motiv bun, nu?
Da, poate că nu e bine ce faceţi,
dar, dacă aşa trebuie să fie, înseamnă că sunteţi oameni răi?
- Asta voiam să spun. - Căutaţi justificări.
Gândeşte-te la ce ne-a făcut nouă şi fiului tău.
Nu se va opri, aşa că trebuie să faci ceva.
Bine.
Hai să discutăm cu ea mai întâi.
De ce mă acuzaţi tu şi reporterul discreditat?
Ai transferat 50 000 de dolari din contul oraşului.
Sunt implicată în multe tranzacţii. Verificaţi evidenţele publice.
Cele de acum trei săptămâni lipsesc.
- Ştii ce s-a întâmplat cu ele? - Probabil că le-am verificat,
aşa cum mi se cere să fac.
Dacă s-a întâmplat acum trei săptămâni, înseamnă că au ars în incendiu.
Datorită incendiului ai fost aleasă şerif. N-am nimic de ascuns.
Bine.
Nu avem ce să facem. Să mergem, Sidney.
- Emma... - Are dreptate. N-avem nicio dovadă.
- Credeam că faci ceva. - Am pus un microfon.
Ai câştigat, Sidney. Procedăm cum vrei tu.
M-ai chemat, Maiestate?
Am o bănuială mare
că inima soţiei mele aparţine altui bărbat.
Regina n-ar călca strâmb, Maiestate.
Dar totuşi jurnalul ei sugerează altceva.
Un bărbat mi-a făcut aseară un dar.
Deşi a fost doar o oglindă,
a trezit în mine sentimente pe care le abandonasem de mult timp.
Speranţa iubirii şi a companiei,
chiar dacă sunt captivă la curtea soţului meu.
Jurnalul nu ne spune numele bărbatului care i-a dăruit oglinda.
Nu sunt prost.
Ştiu că regina e nefericită
şi tânjeşte după o iubire pe care eu nu i-o pot dărui.
Dar nu mi-am închipuit că mă va trăda.
Sunt încredinţat că regina nu va da curs acestor sentimente.
Oamenii fac prostii din dragoste.
Şi de ce m-ai chemat, Maiestate?
Am nevoie de cineva ca tine
ca să afle cine i-a furat inima soţiei mele.
- Ce-i vei face când vei afla cine e? - Asta mă priveşte pe mine.
Spune-mi, duhule,
poţi să afli cine i-a dăruit reginei această oglindă sau nu poţi?
Dră Ginger, n-am timp de alte plângeri despre condiţiile de lucru.
Temperatura aerului nu e specialitatea mea.
- Sclipitor! Ai găsit ceva interesant? - Da, a dat un telefon acum o oră.
Ne vedem diseară la drumul de acces 23, cu restul plăţii.
Da, în numerar. Nu e nevoie să-ţi amintesc că nu trebuie să ştie nimeni.
Da, ştiu că trebuie să fie diseară.
- Cu cine vorbea? - Nu ştiu.
- Trebuie să aflăm. - Da.
- O plată în pădure. E promiţător. - Cu bani furaţi din fondurile oraşului.
Să aflăm cu cine se întâlneşte.
- Ce faci, Emma? - Nu se opreşte.
- Ai păţit ceva? - Nu. Tu?
Nici eu.
- Nu ajungem la întâlnire. - Emma...
Cred că Regina a găsit microfonul pe care l-ai pus în birou.
Frânele au fost tăiate. Ne-a mirosit.
- Stai! - A încercat să mă omoare!
- Trebuie să fim precauţi. - La naiba cu precauţia!
- O să aflu ce face şi de ce a venit aici. - S-a întâlnit cu mine.
- Ce faceţi aici amândoi? - Încheiem o afacere.
- Ce ai în servietă? - Totul are un preţ.
Şi cu terenul e la fel.
- Regina a cumpărat teren de la tine? - Chiar cel pe care stai.
Pentru ce îi trebuie?
E bine ca în afaceri să nu pui multe întrebări. Afectează scopul.
Întrebarea e de ce eşti tu aici în miezul nopţii cu domnul Glass.
Nu ştii ce mi-a făcut Regina şi nici ce i-a făcut fiului ei.
- Nu putem să nu intervenim. - Ba sigur că puteţi.
Aveţi grijă!
Încurcăturile sentimentale ne duc pe căi periculoase.
Începeam să-mi fac griji că nu vei veni.
- O aşteptai pe regină? - Cine eşti? Ce ai făcut cu ea?
Regele a încuiat-o în odăile ei. Fiica mea e prizonieră în propriul regat.
Tu eşti tatăl reginei?
Te rog să-i duci această casetă. Gărzile nu-mi dau voie să intru la ea.
Ştiu că aş muri pentru ea.
Dar regele are încredere în tine.
Nu ştie că inima fiicei mele îţi aparţine.
Gărzile te vor lăsa să intri. Dă-i caseta.
Ce e în ea?
E singurul lucru care o poate elibera de viaţa asta mizerabilă.
Dacă ţii cu adevărat la fiica mea,
vei face orice e nevoie ca s-o eliberezi.
Ce căutăm aici?
Cred că a cumpărat terenul de la Gold în scopuri personale.
- Avem nevoie de actele terenului. - Vrei să intri în biroul ei? E încuiat.
- Are sistem de securitate ultramodern. - Trebuie să le arătăm oamenilor cine e.
- Poţi să spargi codul? - Da.
Cine răspunde la alertele sistemelor de siguranţă? Poliţia. Eu sunt poliţistă.
În două minute e sunată de firmă şi în patru minute ajunge aici.
Avem şase minute la dispoziţie.
Am descoperit toate fişierele despre terenul cumpărat de la Gold.
Frumos!
- Ce deschide cu astea? - Nu ştiu.
- Caut cartea lui Henry. - N-am venit aici pentru el.
Poate tu. Eu am venit doar pentru el.
- Ce faceţi? - Nişte puşti au spart geamul.
Am auzit alarma şi am venit să verific. Doar sunt şeriful.
- Ai venit al naibii de repede. - Mi-ai spus să-mi fac meseria. Asta fac.
- L-ai adus şi pe el? - E martor, a văzut cele întâmplate.
Şi ce ai văzut, Sidney?
Nişte copii cu... o piatră.
- Au luat ceva? - Nu ştiu, trebuie să verific amănunţit.
- Cred că a fost o glumă proastă. - Eşti sigură că nu vrei să cercetez?
- Serviciul tău nu e necesar, nici dorit. - Bine. Ştii unde mă găseşti.
Tu eşti!
Cu fiecare bătaie a inimii, iubirea mea pentru tine e mai puternică.
Regele mi-a citit jurnalul şi a găsit oglinda.
În curând va descoperi adevărul despre noi. Nu există cale de scăpare.
Întotdeauna există o cale de scăpare.
Tatăl tău spune că obiectul din casetă îţi va reda libertatea.
Cred că aşa este.
E vipera de Agrabah.
- Acest şarpe poate omorî orice. - Cu o singură muşcătură.
E din tărâmul meu.
Ştiu cât de periculos e veninul lui. De ce ai cerut să ţi-l aducă?
Viaţa nu-mi oferă niciun dram de fericire.
Cu o muşcătură mă voi elibera de temniţa asta pentru totdeauna.
Regret că n-am putut fi împreună, dragostea mea.
Poate ne vom regăsi în altă viaţă.
Există altă cale.
Şi dacă regele n-ar mai fi?
- Ai face asta pentru mine? - Pentru tine aş face orice.
- Nu ştiu ce m-aş face fără tine. - Nu va fi nevoie să afli.
- La ce lucrezi? - Trebuie să notez totul înainte să uit.
Nici mie nu-mi place când îmi scapă ideile.
Nu sunt ideile mele. Sunt poveşti dintr-o carte pe care am pierdut-o.
Probabil că e o carte excelentă.
- Despre ce e? - Despre nişte chestii.
Pare incitant.
Eşti foarte interesat de mine şi de cartea mea.
Sunt doar prietenos.
- Ce cauţi în Storybrooke? - Sunt scriitor.
Poţi să scrii oriunde. Ce faci aici?
Nişte chestii.
Succes!
- Proiecte, declaraţii bancare... - Ce construieşte acolo?
- Un conac? - Nu contează.
Declaraţiile de garanţie sunt ale ei.
Ai avut dreptate, e pentru uz personal. Am prins-o.
- Ce s-a întâmplat? N-ai auzit? - Ne-am coborât la nivelul ei.
- I-am promis lui Henry că nu fac asta. - Am prins-o, Emma!
Sunt probe obţinute ilegal.
- Vor fi respinse la proces. - Nu vrem să facă închisoare.
- Şi ce facem? - Ceea ce ţi-ai dorit.
Arătăm oamenilor ce fel de om e. Ce i-a făcut lui Henry le face tuturor.
Distruge ce le e mai drag.
Hai să-ţi arăt ceva...
M-a obligat să te urmăresc şi să-i povestesc totul.
Ştia de mult despre locul vostru secret. L-a distrus abia când eraţi vulnerabili.
E doar vina mea.
Dacă tu nu iei măsuri, sunt forţat să le iau eu.
Bine.
Începe şedinţa consiliului primăriei din Storybrooke.
Vom citi stenogramele ultimei şedinţe.
Doamnă primar, vreau să aduc ceva la cunoştinţa consiliului.
Nu e un forum deschis, Sidney.
Nimeni nu e interesat de plângerile bâlbâite ale unui reporter discreditat.
Ia loc.
Nu e singurul care are ceva de spus.
În această şedinţă se discută probleme legate de oraş.
Furtul a mii de dolari din buget pentru casa primăriţei?
Ia loc, dră Swan, că nu ştiu ce fac.
Mă pedepseşti? Mă intimidezi aşa cum faci cu toţi cetăţenii?
Nu şi azi.
Deţin documente care dovedesc că primăriţa
a furat bani din fondul oraşului ca să-şi ridice un conac în pădure.
Ştiţi de ce l-a concediat pe Sidney? I-a ţinut piept şi a luat-o la întrebări.
Ştim cu toţii ce păţesc oamenii care o iau la întrebări pe primăriţă.
Pretinzi că ai grijă de interesul oraşului. Dar nu e adevărat.
Adevărul e că eşti o femeie crudă căreia nu-i pasă decât de ea însăşi.
Aşa eşti cu adevărat şi a venit timpul ca locuitorii din Storybrooke să afle.
Ai dreptate, domnişoară Swan. Construiesc o casă.
Un teren de joacă.
Acuzaţiile sunt adevărate. M-am folosit de fondurile oraşului.
Construiesc un teren de joacă pentru fiul meu şi toţi copiii din oraş,
unde să se joace în siguranţă.
Cât priveşte schiţa din mâna ta,
m-am inspirat dintr-un desen văzut într-o carte a lui Henry.
Ai arătat ce fel de persoană sunt cu adevărat.
Sper că eşti mulţumită.
Iartă-mă!
Durerea nu va ţine mult.
Mi-ai cerut să-l găsesc pe bărbatul care i-a dăruit reginei oglinda.
L-am găsit. Eu sunt bărbatul.
Tu mi-ai redat libertatea.
Mi-ai dat şansa să-mi găsesc dragostea şi îţi sunt veşnic îndatorat.
Aşa cum m-ai eliberat tu, eu trebuie s-o eliberez pe regină.
Iartă-mă.
Ai avut dreptate.
N-ar fi trebuit să-mi pun o dorinţă.
Uitaţi-vă la ea! E cea mai puternică persoană.
Fapta ta a fost lăudabilă,
dar ai nevoie de un aliat puternic dacă vrei s-o distrugi.
Adică pe tine? Mulţumesc, dar tot nu mă interesează.
Pot să visez şi eu...
Domnişoară Swan, vreau să stăm de vorbă între patru ochi.
Nu ştiu ce sperai să obţii, dar acum te vei întoarce la treaba ta.
Adică aplicarea legii, nu încălcarea ei.
Ştiu că tu mi-ai spart biroul.
Nu face pe inocenta. Mi-ai tăiat frânele de la maşină.
Ai halucinaţii?
De ce să te omor? Ai văzut că n-am nimic de ascuns.
Ai, dar nu pot dovedi.
Până când vei avea şi altceva în afară de scorneli,
să nu te apropii de mine.
Şi, cel mai important, să nu te mai apropii de Henry.
Nu e discutabil.
Ţi-ai pierdut avantajul, dră şerif.
Dacă aş vrea, oricare judecător din lume ar elibera un ordin de restricţie.
Îl vezi pe fiul meu doar dacă îţi dau eu voie.
Iar acum...
...nu-ţi dau voie.
- De ce stai aşa departe? Vino încoace. - Azi nu pot, puştiule.
Eşti sub acoperire? Lucrezi la operaţiunea Cobra?
Nu, Henry, nu sunt sub acoperire. Mama ta îmi interzice să te văd.
- Nu trebuie să faci ce zice ea. - De data trebuie să fac.
Am greşit, Henry.
M-am supărat pe ea din cauza ta şi a cărţii.
- O să fim despărţiţi o perioadă. - Nu vreau să fim despărţiţi.
Nici eu, dar suntem nevoiţi.
Stai liniştit, o să găsesc eu ceva.
Dacă mai există, o să-ţi găsesc cartea.
Succes! Cred că nu o voi recupera, a fost distrusă.
- Amândoi ne-am gândit la acelaşi lucru. - Dacă n-o poţi învinge, bea.
- Cum de nu ne-am dat seama? - Ba ne-am dat seama chiar de la început.
N-am vrut să vedem nimic, am fost orbiţi de furie.
- Am fost orbiţi de tot. - De data asta.
Regina are multe secrete. E şi o veste bună.
Te-ai ales cu un aliat.
Nu vom mai fi păcăliţi.
Am reuşit. Eşti liberă, dragostea mea.
Suntem liberi să fim împreună.
N-ai auzit ce am spus? Zilele de captivitate s-au încheiat.
N-ai auzit veştile.
Gărzile palatului au găsit şarpele.
Ştiu că e din ţara ta, ştiu că tu l-ai ucis pe rege.
Nu va trece mult şi te vor prinde.
Vei fi executat.
Îmi pare rău, dar nu vom fi împreună niciodată.
Vino.
Am aranjat să fii scos din ţară cu o corabie.
Trebuie să pleci de îndată.
Vipera de Agrabah...
Dintre toţi şerpii din lumea întreagă l-ai ales pe acesta.
Ai vrut să existe o dovadă împotriva mea.
M-ai păcălit. Nu m-ai iubit nicicând.
Să te iubesc?
Am vrut să moară regele, iar tu l-ai omorât.
Nu-mi mai eşti de niciun folos.
Fii recunoscător că îţi ofer o cale de scăpare.
Părăseşte regatul şi nu te mai întoarce!
Nu pot trăi fără tine.
- Nu vreau să trăiesc fără tine. - N-ai înţeles ce am spus?
Nu te iubesc. Nu vom fi niciodată împreună.
Ba am putea fi.
A rămas o dorinţă nerostită.
Îmi doresc să fiu veşnic cu tine.
Să-ţi privesc faţa şi să fiu lângă tine de-a pururi.
Nu!
Ţi s-a împlinit dorinţa.
Vei fi veşnic alături de mine.
Ia loc, Sidney.
Ei bine?
- Te-ai ales cu un aliat. - Nu vom mai fi păcăliţi.
- A crezut! - Totul.
Ai făcut o treabă nemaipomenită, Sidney.
Tăierea frânelor maşinii a fost o chestie ingenioasă.
Mă bucur că eşti de acord.
Acum are încredere în tine şi putem să ne distrăm.
Vei şti tot ce face şi unde se duce.
Nu ştiu ce aş face fără tine, Sidney.