A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
- Încet! - Bine.
- Scuze. - Ai grijă. Cu atenţie.
Praful de zâne e substanţa cea mai valoroasă din ţinut.
Magia lui controlează lumea. Aici e provizia pe întregul an.
- Trebuie să avem grijă. - Ştiu.
La anul îl vei aduce singură.
Încă voi aduce praful? Credeam că voi fi Zână-Nună până atunci.
Nova, eşti o visătoare.
Călătoria ta e abia la început.
Poţi să duci praful acasă fără să păţească nimic?
Bine.
- Ăsta e gata. - Nu, e prea devreme.
E programat să iasă din găoace la apus.
Cineva e dornic să iasă înaintea fraţilor lui.
Bine ai venit pe lume, piticule!
Leroy, te dai mai încolo, ca să stau împreună cu Walter?
Dacă voiam să stau acolo, aş fi stat.
Dacă vrei locul ăsta, trezeşte-te mai devreme.
Eşti plin de veselie.
Felicitări! M-ai făcut să-mi pierd pofta de mâncare.
Locurile sunt ale voastre.
Scuzaţi-mă! Vă rog să-mi acordaţi puţină atenţie.
Vreau să vă amintesc tuturor
că urmează o sărbătoare importantă: Ziua Minerului.
Ca întotdeauna, maicile speră că vom participa cu toţii
şi vom ajuta la vânzarea lumânărilor.
Avem nevoie de câţiva voluntari energici.
Cine vrea să fie alături de mine?
- Vrei să ajuţi, Leroy? - Vreau să plec, soro, iar tu stai în uşă.
- Desigur. Dacă vrei să ajuţi, ar fi... - Cum să nu! Am fi o echipă grozavă.
Destrăbălata şi beţivul oraşului.
Singura persoană mai detestată decât mine eşti tu.
Dacă vii la mine, eşti terminată.
Bună! Te superi dacă vin şi eu?
Ce e Ziua Minerului şi de ce pui atâta suflet?
E o sărbătoare, o tradiţie veche.
Maicile făceau lumânări şi le dădeau în schimbul cărbunilor.
Există cărbune în Maine? Poate homari...
Acum are ca scop strângerea de fonduri.
- Petrecerea e frumoasă. Le place tuturor. - Se pare că nu chiar tuturor.
Nu e vorba despre Ziua Minerului, ci despre mine.
- Cei zece voluntari au renunţat. - Din cauza întâmplării cu David?
Da, aşa e. Mi s-a spus tare şi răspicat.
N-am mai fost distrugătoare de căsnicii.
O să treacă. Ai făcut o greşeală. Se mai întâmplă.
Nu trebuie să te oferi voluntară ca să te placă lumea.
Trebuie să fac ceva şi la asta mă pricep cel mai bine.
Dragostea mi-a distrus viaţa.
Sunt şeriful Swan. Da, vin imediat.
Mă cheamă datoria.
Ţine-te tare. Dacă pot să te ajut, o s-o fac din toată inima.
Ştiu. Îţi mulţumesc.
ZIUA MINERULUI SE SĂRBĂTOREŞTE AICI!
Îmi pare rău! Mi-a alunecat din mână.
Nu e nicio problemă.
Îmi pare foarte rău.
Mă străduiam să aprind beculeţele
şi n-am observat că era să o dărâm de pe scară.
Dă-mi voie să mă ocup eu de beculeţe.
Iată care e problema. Transformatorul e supraîncărcat.
Puteai să strici toată instalaţia.
- Eşti eroul meu. - Nu sunt eroul nimănui, soro.
- Poţi să-mi spui Astrid. - Eu spun tuturor "soro".
Mă cheamă Leroy.
- Cum ai reuşit? Eşti electrician? - Nu, sunt îngrijitor.
- E minunat! - Ba nu e.
Voiam să navighez.
Chiar mi-am cumpărat o barcă. E pe butuci şi urma s-o repar.
Voiam să navighez în jurul lumii şi să plec din iadul ăsta.
- Îmi pare rău, soro. - Nu-i nimic.
Cineva mi-a spus demult
că poţi face orice lucru atât timp cât visezi la el.
- Crezi cu adevărat? - Da.
Uite ce uşor ai reparat instalaţia. Sunt sigură că poţi face orice.
Trebuie să mă întorc la centrul pentru voluntari.
Mă bucur să te cunosc, Leroy.
- Pot să mă uit şi eu? - De ce?
Nu mai sunt reporter la Oglinda, dar pot să scriu articole.
Despre ce e vorba?
Un profesor de sport a găsit maşina aici. Motorul era pornit, dar nu era nimeni.
E pe numele lui Kathryn Nolan, dar ea e dispărută.
Cea pe care a părăsit-o cu scandal soţul? Articolul se scrie singur.
Redacţia o să mă reangajeze imediat.
Uşurel, viteazule, nu mai lucrezi pentru Regina.
Kathryn a fost acceptată la Drept în Boston.
Poate s-a hotărât să plece din oraş, i s-a defectat maşina şi a plecat pe jos.
Asta aş face eu ca să scap de probleme.
Ţi-ai lăsa lucrurile în maşină?
E timpul să aflăm cu cine a vorbit Kathryn la telefon ultima dată.
Îţi ia zile în şir pe calea legală.
Am o cunoştinţă la compania telefonică. Îţi aduc desfăşurătorul în câteva ore.
Sună-mă imediat ce îl ai.
- Iată-l. - Să-i dăm vestea.
- Crezi că nu ştie? - Aflu imediat.
Ridică braţele!
- Ce sunt? - Eşti pitic.
- Ce fac? - Eşti aranjat.
- Cine e femeia pe care am văzut-o? - Care femeie?
Am văzut-o înainte să ies din găoace. E frumoasă, vreau s-o revăd.
Visezi! Nu există pitice.
Piticii nu se îndrăgostesc, nu se căsătoresc şi nu au copii.
De ce crezi că ai ieşit din ou?
- Şi ce facem? - Muncim.
- Şi ne place? - La nebunie. Fluierăm când muncim.
Lucrăm în mina de diamante care sunt sfărâmate şi dau lumina lumii.
Tu şi cei şapte fraţi vă veţi bucura unul pe celălalt şi pe restul lumii.
Vino!
Ei sunt fraţii tăi, echipa ta.
Fiecare să ia câte un târnăcop. De la el vă veţi primi numele.
TIPTIL
VISĂTORUL
Târnăcopul nu minte niciodată, Visătorule.
Luaţi câte o lampă şi plecaţi.
Azi e prima zi a restului vieţii voastre. Bun venit în mină!
Unde mă înscriu?
- Ce? Vreau să vând lumânări. - Nu vrei. Ai spus-o clar azi-dimineaţă.
Ei bine...
Poate am văzut lumina, poate mi-a arătat-o cineva.
Ce mai contează, soro? Ai nevoie de multe ajutoare.
Am nevoie de ajutor la stand.
Nu înjuri, nu bei, iar eu hotărăsc totul.
- Câte butelii de heliu ai comandat? - Am vrut să comand 12.
Ai comandat 12 duzini. Trimite-le înapoi.
Nu ne primim banii înapoi.
Aveam nevoie de bani. Ştii ce părere are el despre noi.
Soră Astrid, remediază situaţia.
Bună! Care e problema?
Sunt o proastă.
Anual primim bani de cheltuială, care sunt bine planificaţi,
doar că eu i-am cheltuit pe toţi pe heliu.
- Nu avem cu ce să plătim chiria. - Te revanşezi la salariu.
Îl primesc luna viitoare. Chiria se plăteşte săptămâna viitoare.
Singurii noştri bani vin de la vânzarea lumânărilor.
- Câte trebuie să vindeţi? - Foarte multe.
- Câte aţi vândut anul trecut? - 42.
- Cere-i proprietarului o amânare. - Dl Gold e foarte strict.
- El e proprietarul? - Ne dă afară dacă nu plătim.
Ne trimite în altă parte şi va trebui să plec din Storybrooke.
Nu vei pleca.
Ştii de ce aţi vândut doar 42 de bucăţi anul trecut? Fiindcă nu eram eu aici.
Anul ăsta le vindem pe toate.
Leroy, chiar eşti eroul meu!
- A dispărut? - Nu ştii nimic, nu-i aşa?
- Nu înţeleg. Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu, dar încerc să aflu.
- Când ai vorbit ultima dată cu Kathryn? - Ieri după-amiază.
Ştiu că ai minţit-o şi ai înşelat-o.
Nu te judec. Ăsta e adevărul?
Da. N-am vorbit cu ea de când...
M-am despărţit de ea.
Ieri am venit acasă şi nu i-am găsit lucrurile.
Am crezut că a plecat la Boston. Aşa mi-a spus. Sunt cumva suspect?
Nu. Ştiu când sunt minţită, iar tu nu minţi.
N-au trecut 24 de ore de când lipseşte. Nici nu e dispărută în mod oficial.
Dar dacă a dispărut cu adevărat, o voi găsi.
Sidney?
Am desfăşurătorul convorbirilor lui Kathryn.
Cred că o să-ţi fie de mare ajutor.
Haide!
Ajutor! Să mă ajute cineva!
Mulţumesc.
- Tu erai! - Ne cunoaştem?
Tu eşti femeia pe care am visat-o anul trecut când eram în ou.
- Ai un an? - Par tânăr pentru vârsta mea.
Praful de zâne!
Sunt o proastă!
Mi-am dorit să fiu Zână-Nună. Ăsta era visul meu.
Nici să car praf de zâne nu sunt în stare. Sunt o neîndemânatică.
Ba nu eşti. Ai fi o Zână-Nună foarte bună.
Aşa crezi?
Poţi să faci orice lucru atât timp cât visezi la el.
Eu sunt Nova.
Eu sunt Visătorul.
Visătorule...
Zânele petrec foarte puţin timp în lumea voastră.
Mă gândeam să fac o oprire în drumul meu spre casă.
Ai văzut vreodată licuricii?
- Abia dacă ies din mină. - Am auzit că sunt frumoşi.
Ies după înserat pe Dealul Licuricilor.
Voiam să-i văd diseară în drum spre casă.
Va fi plăcut.
Distracţie frumoasă!
Visătorule!
Mulţumesc. Tu eşti eroul meu.
Cumpăraţi lumânări de Ziua Minerului!
Sunt realizate manual chiar de maicile din Storybrooke.
Luminaţi-vă drumul către o cauză bună cumpărând o lumânare.
- Nu rezolvăm nimic. - Da, să împachetăm.
Renunţi...
Dacă nu vin clienţii la noi, mergem noi la ei, din uşă în uşă.
Crezi că le place să venim acasă la ei?
Tocmai asta e. Ne vor plăti ca să plecăm.
- Ce faci? - Ce e?
Am sunat la Boston. Înscrierile s-au făcut azi, dar Kathryn n-a venit.
- S-a întâmplat ceva. - Aşa se pare.
Ajută-mă, Emma. Să port eşarfa sau să n-o port?
- Poartă eşarfa. - Hai, avem treabă.
Mersi!
De ce nu i-ai zis? Cauţi pe cineva motivat s-o facă să dispară.
Ea e motivată puternic.
- N-are nicio legătură. - Dar ea...
Crede-mă, o cunosc. Dă-mi desfăşurătorul.
Bună! Vindem lumânări de Ziua Minerului.
Nu ne interesează.
Ce e cu tine? Abia te-ai atins de mâncare.
Nu ştiu. Nu pot să mănânc, nu pot să dorm.
Nu sunt în apele mele. Îl rog pe Înţelept să vadă ce am.
Ai încredere într-un pitic ce şi-a luat numele de la târnăcop?
Stai liniştit, piticii nu se îmbolnăvesc. Trebuie să fie doar o închipuire.
Nu e închipuire, are ceva în inimă.
- Eşti îndrăgostit. - E imposibil. Piticii nu se îndrăgostesc.
Crede-mă. Ştiu ce e dragostea, iar tu eşti îndrăgostit.
Cum e?
E lucrul cel mai uimitor şi minunat.
Dragostea ne dă speranţă şi ne face să visăm.
Dacă eşti îndrăgostit, bucură-te de dragoste.
Nu întotdeauna ţine la nesfârşit.
Dacă e minunată, de ce nu mă simt bine?
Trebuie să fii lângă cea pe care o iubeşti.
De unde ştiu că ea simte la fel?
Vorbea doar despre licurici, n-a zis nimic despre dragoste.
- Ce ţi-a spus despre licurici? - Se duce diseară pe deal ca să-i vadă.
A auzit că e cea mai frumoasă privelişte din toată ţara.
Nu era vorba despre licurici. Te invita să mergi cu ea.
Aşa crezi?
Am avut inima frântă de multe ori. Ştiu când cineva îţi face o invitaţie.
Du-te şi găseşte-ţi dragostea! Găseşte-ţi speranţa.
Găseşte-ţi visurile.
- Soră Astrid? - Bună!
- Trebuie să-ţi vorbesc. Am o veste rea. - Nu se poate... Ce e?
Vestea rea e...
...o să faceţi multe lumânări. Eu şi Mary Margaret le-am vândut pe toate.
Nu vă pierdeţi mănăstirea şi nu plecaţi nicăieri.
Cum ai putut să-i spui că am vândut lumânările?
Înseamnă 5 000 de dolari pe care nu-i avem.
Stai liniştită. Am un plan.
Precum cel de mai devreme, când ni s-a râs în nas?
- O să găsesc ceva până diseară. - De ce îţi pasă atât de mult?
Maicile vor fi nevoite să plece.
O placi! Leroy, e călugăriţă!
- Ea nu e liberă. - Zise cea care umblă după unul însurat.
Nu eşti mai bună decât mine. Fiecare dintre noi e motivat de ceva.
Ţi-am spus că o să fac rost de 5 000 de dolari şi o să fac!
- Nu credeam că vii. - Mi-a fost teamă că e prea târziu.
A fost aproape la limită. Vino.
- Ce de lumini! Sunt licurici? - Nu, acolo e satul.
Dincolo de el sunt luminile regatului.
- Ai văzut mare parte din lume. - Da, de la distanţă.
Să zbori deasupra lumii nu înseamnă că faci parte din ea.
Măcar tu ai văzut-o. Eu trăiesc sub pământ, în mină.
Nu văd decât diamante, ţărână şi pitici.
Cred că...
...putem s-o vedem împreună.
Facem rost de o corabie şi vedem toată lumea.
Uite!
Bine, să mergem!
Mâine-seară, după ce las praful de zâne, ne întâlnim aici.
Fugim împreună şi o să vedem lumea.
Pare un vis împlinit.
Are nevoie de multe reparaţii.
Nu i-ar strica un strat de vopsea şi ceva s-o mai înveselească.
Să nu-mi spui că 5 000 nu e un preţ rezonabil pentru frumuseţea asta.
Cred că face 3 000.
- Am nevoie de 5 000. - Ai nevoie de 5 000?
- Pentru ce ai nevoie de exact suma asta? - Vreau să ajut un prieten.
Nu trebuie să-mi dai nimic.
Îngăduie călugăriţelor să nu-ţi plătească chiria o lună.
Rămâi cu barca, ele îţi vor da banii cândva, te alegi cu tot.
Despre asta e vorba.
Eşti bogat. Îţi permiţi să renunţi o lună la chirie.
Ai dreptate. Aş putea. Dar nu renunţ.
Avem un contract strict. Dacă nu plătesc o lună, le evacuez.
Să fiu sincer, va fi o uşurare să scap de nişte chiriaşe neplăcute.
Nu-ţi plac călugăriţele? Cui nu-i plac?
Am eu motivele mele şi nu ţi le spun.
Am o relaţie lungă şi complicată cu ele.
Asta e tot ce o să afli.
E cineva?
Astrid!
Mary Margaret mi-a spus că s-ar putea să fii aici.
Ţi-am făcut o plăcintă.
Măcar atât să fac şi eu după tot ajutorul tău.
Barca asta e grozavă!
O să te simţi minunat când o să ieşi în larg.
Nu-mi amintesc ultima oară...
Ce e aici?
Dacă ai vândut toate lumânările, de ce sunt încă aici?
Nu le-am vândut pe toate.
Am încercat, dar n-a vrut să le cumpere nimeni.
Voiam să-ţi spun adevărul, dar n-am vrut să te dezamăgesc.
Aşa că m-ai minţit.
Îmi pare rău, Astrid.
Ai crezut în cine nu trebuia.
- Ai găsit ceva? - Desfăşurătorul convorbirilor.
Sunt toate apelurile din ziua accidentului.
E şi o convorbire de opt minute dintre ea şi David la o oră de la accident.
- Spune că n-a vorbit cu ea atunci. - Minte.
Ştiu când cineva minte.
E scris negru pe alb. Hârtia nu minte, dar oamenii mint.
David e mai priceput decât majoritatea.
Să nu-ţi faci reproşuri. Nu eşti singura păcălită de David.
- Dă-mi şi mie ce bea ea. - Ai făcut rost de bani?
Ce crezi?
Cred că ai dreptate.
Mi-am făcut visuri că destrăbălata şi beţivul oraşului pot face treabă bună.
Da. Au fost doar visuri.
Tiptil!
Dacă voiai să te strecori, trebuia să vii la mine.
- Ne părăseşti fără să-ţi iei rămas-bun? - Unde te duci?
Plec cu Nova. Ne iubim şi vrem să vedem lumea împreună.
Ştiam că viaţa noastră e în mină.
Aşa am crezut şi eu, dar lucrurile se schimbă când te îndrăgosteşti.
Totul pare posibil dintr-odată.
Ia şi târnăcopul cu tine. S-ar putea să-ţi fie de folos.
Nu mai am nevoie de el.
Nu poţi să pleci, Visătorule.
Nu poţi să te duci la ea.
- De ce? - Ai o responsabilitate.
- Noi fabricăm praful de zâne. - Dar o iubesc.
Eşti un pitic, Visătorule.
Nu eşti capabil de iubire. Noi suntem plămădiţi din alt aluat.
Şi dacă sunt altfel? Dacă te înşeli?
Autoritarul nu se înşală, tinere. Ceea ce simţi e doar un vis.
- Cine eşti? - Sunt instructoarea Novei.
Dacă fugiţi împreună, o să se termine rău.
Nova îşi va pierde aripile.
Dacă te întorci la mină şi o laşi să devină ceea ce îi e sortit,
amândoi veţi aduce lumii bucurii nenumărate.
Nova poate fi o zână minunată... dacă o laşi tu.
Tu hotărăşti.
Leroy...
Ştii că relaţia dintre tine şi sora Astrid e imposibilă?
Da. Toată viaţa mi s-a spus ce nu pot să fac.
Ea a fost prima care a zis că pot să fac orice.
A crezut în mine. N-am vrut s-o dezamăgesc.
Când ţi se spune să nu faci ceva şi o faci, există consecinţe.
Ia-mă pe mine ca exemplu. Sunt dispreţuită de tot oraşul.
- Dar amintirile tale frumoase? - Ce vrei să spui?
Aţi avut clipe pe care le preţuieşti.
- Le regreţi? - Nu, sigur că nu.
Nu asta trebuie să facem?
Să ne păstrăm cu sfinţenie amintirile frumoase.
Am vrut doar o clipă frumoasă cu Astrid.
Ca să-mi dea speranţă că orice vis se poate împlini.
Tu ai avut aşa ceva.
Nu-ţi mai plânge de milă şi bucură-te de asta.
Eu nu m-am bucurat.
Dacă eu m-am bucurat de vis, regret să spun că n-a meritat.
Băutura nu ne va stinge durerea.
Ce o va stinge?
Un singur lucru îmi vine în minte.
E perfect.
Leroy! Ce faci?
- Nu, te rog! - N-am de gând să sar.
- Nu? - Nu. Eşti nebună?
Aş putea să cad pe cineva. Sunt solid. Aş putea să-l turtesc.
Ce faci aici?
- O să am parte de clipa mea frumoasă. - Ce?
Fereşte-te!
- Ce faci? - Vând lumânări, soro.
Vino, Visătorule! Vreau să-ţi arăt ceva.
- Trebuie să stăm de vorbă, Nova. - Nu, trebuie să vezi ceva.
Priveşte!
E minunată.
Are tot ce-i trebuie pentru călătoria noastră.
- Provizii, hărţi, o pânză rezistentă. - Nova...
Nu pot să plec cu tine.
Cum rămâne cu viaţa noastră împreună şi cu visul nostru?
Sunt pitic. Locul meu e în mină.
Locul tău e cu celelalte zâne şi aşa va fi întotdeauna.
Visătorule...
Tu hotărăşti ce se schimbă în viaţa ta.
Să nu uiţi niciodată că eşti deosebit.
De ce? Ce ne diferenţiază de alţi pitici şi zâne?
Iubirea noastră.
Nu e iubire, e un vis pe care trebuie să-l uităm.
- Nu vreau să-l uit. - Nu sunt visul tău, Nova.
Visezi să fii Zână-Nună şi poţi să devii.
- Ai vorbit cu Albăstrica. - Nu contează.
- Ce ţi-a zis? - Nu contează.
- Nu pot să stau în calea fericirii tale. - Tu eşti fericirea mea.
Te iubesc.
Tu nu mă iubeşti?
Sunt pitic. Eu nu pot să iubesc.
Mai cu viaţă, băieţi! Noi facem magie.
Unde e târnăcopul meu?
- Unde e târnăcopul meu? - Visătorule, te-ai întors!
Hai ho, băieţi!
- Mă bucur că te-ai întors, Visătorule. - N-aş vrea să fiu altundeva.
Hai ho!
VISĂTORUL
Autoritarule, dă-mi alt târnăcop.
Poftim, Visătorule.
MOROCĂNOSUL
Acum sunt Morocănosul.
Poftim.
Leroy, le-am vândut pe toate!
Hai, du-te şi dă-i vestea. Asta e clipa ta frumoasă.
Scuzaţi-mă.
Uite 5 000 de dolari. Floare la ureche.
- Le-ai vândut pe toate? - Am avut un mic ajutor.
- Tu ai rezolvat problema. - Nici n-ai idee.
- Nu ştiu ce să zic. - Cu plăcere!
Am de gând să repar barca.
Ai putea să fii prima mea pasageră.
- Mi-ar plăcea foarte mult. - Aşa o să facem, soro.
E frumos, nu-i aşa?
Am trimis muncitorii de la compania de electricitate să repare defecţiunea.
N-am venit pentru asta. Au trecut 24 de ore de la dispariţia lui Kathryn.
- Ai aflat ceva? - Da, dar nu ştiu ce înseamnă.
Despre ce e vorba?
E mai bine să nu divulg informaţia.
Dacă acoperi pe cineva...
Dacă nu-ţi faci meseria, domnişoară şerif, voi găsi pe cineva care să te înlocuiască.
NU MAI AVEM LUMÂNĂRI!
UŞURATICĂ
- Emma! - David, trebuie să discutăm.
- Ai găsit-o pe Kathryn? - Nu.
Atunci ce este?
Trebuie să vii la secţie şi să-mi povesteşti totul.
- Credeam că ţi-am spus totul. - Şi eu am crezut la fel.