În episoadele anterioare...
Unde e Rumplestiltskin?
Crezi că poţi să-i înfigi sabia în inimă?
Aş fi ales cârligul, dar nu-l găsesc.
În lipsa Întunecatului, putem căuta pumnalul său.
Uite-l pe băiatul tău.
- Neal? - Emma?
Ieşi din casa mea! Mă descurc, Emma.
Voi doi vă cunoaşteţi! De unde?
- Mamă, ce se întâmplă? - E fiul meu?
Un băiat te va conduce la el. Băiatul îţi va aduce sfârşitul.
Atunci va trebui să-l omor.
Să o aşezăm cât mai departe de duce,
- ...de dragul ducesei. - Da, doamnă.
Îţi place?
Draga mea Albă-ca-Zăpada, eşti minunată!
O să fii în centrul atenţiei şi nu doar fiindcă e ziua ta.
Nu-mi vine să cred ce repede creşti!
Să nu uit... Ţi-am pregătit un dar.
A fost a mamei mele şi înainte, a mamei ei.
Iar curând va fi a ta.
- Johanna? - Majestatea Voastră!
Iertaţi-mă. Voiam să văd...
Cum de cutezi? E a mea!
- Nu e pentru o servitoare. - Am greşit.
- Slugile nu... - Destul!
- Iertare, Majestate... - Nu, vorbeam cu Albă-ca-Zăpada.
- Cu mine? - Credeam că te-am învăţat mai bine.
Nu contează dacă eşti servitor sau cap încoronat.
Toţi cei din regat merită dragostea şi respectul nostru.
- Dar mi-a luat tiara... - Şi-a cerut scuze.
- Şi încă nu e a ta. - Nu face nimic, Majestate.
Eşti îngăduitoare, dar Albă-ca-Zăpada trebuie să înveţe.
Draga mea, toţi suntem la fel.
- Dar noi avem sânge regal. - Aşa este.
Dar asta nu înseamnă că suntem mai presus de ceilalţi.
Poţi să-mi spui care e scopul balului?
E dat în cinstea mea, de ziua mea.
Nu, e dat ca tu să îi cinsteşti pe ei
arătându-le că vei cârmui cu bunătate şi generozitate când va veni timpul.
Te rog...
Când vei fi încoronată cu această tiară, de ziua ta,
va simboliza că vei avea o inimă bună şi vei cârmui cu dreptate.
- Înţelegi? - Da, mamă.
E frumoasă!
Şi e mai grea decât pare.
- Majestate? - Mamă!
- Mă simt bine. - Ba nu...
Aşezaţi-vă. O să-l chem pe doctor.
- Mamă! - Mă simt bine, draga mea.
- Ce faci? - Micul dejun.
- De ce? - Mi-e foame.
Crezi că nu ştiu ce faci?
- Am mai discutat. Am făcut o învoială. - Ştiu.
Cum blestemul a fost ridicat, credeam că te vei răzgândi.
Nu m-am răzgândit.
- Ce e asta? - Un dar de ziua ta.
- Ţi-am spus... - Nu e de la mine.
- Nu mai ştie nimeni. - Cineva a aflat.
Şi cred că ar trebui să sărbătoreşti.
A fost lăsat în faţa uşii azi-dimineaţă.
Ce e?
Am crezut că s-a pierdut când a lovit blestemul.
Şi eu.
- Johanna? - Nu ştiam că e în Storybrooke.
Nici eu nu ştiam.
După blestem, ai lipsit o vreme.
Încă ne regăsim cu toţii. Nu a fost uşor.
- Trebuie să plec. - Bine.
- La mulţi ani! - Mulţumesc că mă înţelegi.
E târziu, trebuie să pleci la muncă.
Ştiu. Mi-aş dori ca ziua asta să-ţi aducă mai multă bucurie.
Ştiu. Dar amândoi ştim că nu se poate.
Scuze, prietene, dar cred că ai ceva ce-mi aparţine.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Johanna?
- Albă-ca-Zăpada! - Aici sunt Mary Margaret.
Nu. Mereu vei fi draga mea Albă-ca-Zăpada.
Nu credeam că o să te mai văd.
Sau că o să mai văd asta!
Am văzut-o în prăvălia dlui Gold şi am ştiut ce a însemnat pentru tine.
- Trebuia să o ai. - Mulţumesc.
N-am mai văzut florile astea de mult.
Îmi aminteau de tine fiindcă rezistau şi în iernile cele mai grele.
Iar tu te-ai născut în timpul celei mai grele.
De asta mi-a dat numele Albă-ca-Zăpada.
Am ţinut această grădină ca să-o cinstesc amintirea.
Ai avut dreptate.
Şi mie îmi este dor de ea.
- Ce s-a auzit? - Stai aici. Sigur e ceva nesemnificativ.
Stai aici. Mă întorc imediat.
Aici trebuie să săpăm?
Da. Hook a marcat locul.
Pumnalul lui Rumplestiltskin e aici.
Dacă Hook nu ne-a minţit...
Atunci harta nu ne e de niciun folos.
Gold e singurul care o poate interpreta.
Nu te îngrijora, scumpo. Hook ne putea scuti de efort fiind sincer,
dar adevărul e că nu avem nevoie de nimeni.
Pot reface harta. Va dura puţin mai mult.
Iar când îl găsim, îţi promit,
voi folosi pumnalul ca să-l oblig pe Întunecat să ucidă pe cine vrei tu.
David!
David! David?
- Ce s-a întâmplat? - Hook m-a atacat prin surprindere.
- Ai păţit ceva? - Nu, sunt bine.
Nu eu sunt ţinta lui, ci Gold. Şi îşi vrea cârligul.
Abia aştept să-l bag după gratii.
- Nu Hook e problema. - Capul meu te contrazice.
E vorba de Regina. Ne-a minţit.
Ea şi Cora caută pumnalul lui Gold.
Pumnalul îl controlează.
Dacă pică în mâinile Corei, îl va forţa pe Gold să facă orice.
Sau va deveni ea Întunecata.
Niciuna dintre variante nu sună bine.
Dar îl putem suna pe Gold. E cu Emma.
- I-am trimis un mesaj. - Nu putem sta degeaba.
- Trebuie să tragem de timp. - Cum?
Regina n-a avut niciodată încredere în Cora.
Dacă o facem să se îndoiască, tragem de timp.
Crezi că o să aibă încredere în tine?
Nu e nevoie. Trebuie doar să mă asculte.
Ştiu cum să o conving să mă asculte.
- Îţi place pizza? - Da.
O să-mi spui că cea mai bună pizza e la New York şi că trebuie s-o gust.
Ba nu, în regatul Damarian, pe ţărmul nordic al Câmpiilor Balaurilor Zorn.
Ba nu, e la New York! Hai să mâncăm o felie.
- Chiar eşti de acolo? - Da.
Ar trebui să...?
Dacă eram bine-veniţi, cu siguranţă ne-ar fi invitat.
E trist că cei mai apropiaţi nouă ne pot provoca cele mai mari suferinţe.
Avem asta în comun, dră Swan.
Acum plătesc pentru minciuna pe care i-am spus-o.
- În timp, te va ierta. - Asta speri tu?
- Eu şi fiul meu avem cale lungă de mers. - Văd.
Vreau să vorbeşti cu el. Convinge-l să vină cu noi la Storybrooke.
Nu-ţi datoram decât o favoare. Cred că m-am achitat de datorie.
O vei face pentru Henry.
- Cum aşa? - Dacă nu o faci,
într-o bună zi vei descoperi că a plecat la New York.
A fugit la Boston după tine. Va face la fel şi cu tatăl lui.
Până când Neal îl va dezamăgi. E sigur.
Va fi o lecţie dură, dar va înţelege că l-am minţit ca să-l protejez.
Începi să vorbeşti ca Regina.
Cred că l-ai minţit ca să te protejezi pe tine.
- Ce vrei să spui? - Ca să nu suferi din nou.
- În niciun caz. - Vrei încă o şansă cu el?
- Ce te face să crezi asta? - Chipul tău.
Nu ştii ce...
Despre ce vorbim?
Emma, Neal vrea să mă ducă la muzeu.
Mergem înapoi la apartament ca să iau aparatul foto?
Copiilor le place cultura, nu?
Da, e în regulă. Îţi place pizza din New York?
Da, e delicioasă, are brânză şi nu minte.
- Ce face Henry? Se simte bine? - Da. Totul e bine.
- Ce a spus? - N-am vorbit cu el.
- Atunci ce caut aici? - Ştiu că minţi.
- E timpul să discutăm. - Nu ştiu ce vrei să spui.
Nu. Fără alte minciuni!
Ştiu că eşti împreună cu mama ta şi că amândouă căutaţi pumnalul.
- Ce fac e doar treaba mea. - Începe un război, Regina.
Măcar atâta e clar.
Din fericire pentru tine,
ai din partea mea destulă bunăvoinţă ca să primeşti o ultimă şansă.
Alege tabăra cea dreaptă, tabăra binelui.
Te-ai gândit vreodată că, poate, sunt bună?
Mereu am fost regina, tu m-ai botezat "cea-Rea".
Oamenii buni nu fac ce faci tu. De ce?
Regina, de ce te întorci la căile vechi? După cât de mult ai încercat!
Şi cu ce m-am ales?
O cină cu nişte ipocriţi care se prefac că mă iartă,
deşi, în inimile lor, ştiu că nu mă vor ierta niciodată.
Tu îmi dai mie o şansă? Ce-ar fi să-ţi dau eu o şansă?
Nu te băga în treburile mele.
Greşeşti ascultând-o pe mama ta, Regina!
Dacă te-aş asculta pe tine ar fi bine!
Ei nu-i pasă de Henry. Ea nu-şi doreşte decât puterea.
Prin putere obţii ce-ţi doreşti.
- Nu-i pasă de tine. - Serios?
Ce ştii tu despre mame?
- Ştiţi ce are? - Încă nu, draga mea.
Dar sper că vom afla curând.
Deci îşi va reveni?
- Albă-ca-Zăpada... - Mamă!
- Chemaţi-l imediat pe rege. - Ce mesaj să-i transmit?
Orice treabă poate să aştepte. Ar trebui să fie la căpătâiul soţiei lui.
Vom anula balul.
Vom sărbători după ce te întremezi.
Nu putem anula balul de ziua ta. O să fie bine.
Până atunci îmi voi reveni.
Vreau să te văd purtând tiara.
Nu-mi pasă de ziua mea. Îmi pasă doar de tine!
- Johanna! - S-o lăsăm pe mama ta să se odihnească.
Are nevoie de odihnă. Vino cu mine.
Ce o să păţească? O să moară?
- Nu ştiu. - Nu vreau s-o pierd.
Să sperăm că doctorul...
Nici măcar nu ştie ce boală are.
Cum să ne punem speranţa în el?
Trebuie să fie ceva care să o salveze!
Poate că este.
Dacă doctoriile n-o pot vindeca pe regină, poate magia va reuşi.
- Magia? - Da.
Mama ta are o confidentă, cineva despre care puţini ştiu.
Cineva care are puteri magice dintre cele mai puternice.
- Nici n-ar trebui să ştiu... - Te rog, Johanna!
E o zână binevoitoare care îţi împlineşte dorinţele, dacă inima îţi e curată.
A mea este. Jur!
Unde o găsesc pe zână?
Astă-seară, mergi în pădure, acolo unde cerul se vede cel mai bine.
Spune-ţi dorinţa către Steaua Albastră, iar ea ţi se va arăta.
- Să-ţi spun "bunicule"? - Spune-mi cum îţi place.
- E un copil bun. - Da.
- Mă străduiesc. - Ştiu. Cu toţii ne străduim.
Va trebui să plecăm înapoi acasă.
Abia am început să-l cunosc!
Atunci, poate ar trebui să vii cu noi.
- La Storybrooke? - Casa ta e...
- N-ai mare lucru. - Aparenţele pot fi înşelătoare.
Ascultă-mă... Voiam să-ţi spun ceva. E complicat.
Neal, crezi că putem lua metroul?
Da, sigur. Hai să luăm aparatul foto.
- Haide! - Deschid eu.
Apoi în Times Square.
- Ai vorbit cu el? - A spus că e complicat.
- Înţeleg. - Poate are nevoie de timp. Nu ştiu...
Tic, tac... Timpul s-a scurs, Crocodilule!
Mi-ai răpit-o pe Milah, mi-ai răpit iubita, fericirea.
Acum îţi voi lua viaţa.
Gold, eşti teafăr?
- Ce naiba se întâmplă? - Un duşman de-ai tatălui tău ne-a găsit.
- Hook... - Îl cunoşti?
Tată...
Am găsit o boxă şi l-am închis acolo pe pirat. O să stea cuminte.
Avea o hartă la el. Se pare că a venit pe vas până aici.
- Un vas de piraţi la New York? - E camuflat.
N-o să ne facă niciun rău.
- Dl Gold o să scape? - Da, Henry, o să-şi revină.
- Dle Gold, te simţi bine? - Nu te apropia de mine!
Tu ai provocat toate astea. Tu ne-ai adus aici. E făcătura ta!
Puştiule, bateria a cedat.
Caută încărcătorul în cealaltă cameră.
- Trebuie să-l ducem rapid la Urgenţe. - Nu are niciun rost.
- Ce naiba e asta? - Otravă. Asta e făcută chiar de Hook.
Nu există antidot aici. Nu e de prin ţinuturile astea.
- Trebuie să fie o cale să te salvăm. - Este...
În Storybrooke există magie. Trebuie să-l ducem înapoi.
- O să chem o maşină. - Nu avem timp.
Ne trebuie ceva mai rapid. Vasul lui Hook...
- Jolly Roger în locul unei maşini? - E cel mai rapid din toate lumile.
Cine o să fie la cârmă? Căpitanul lui vrea să te omoare.
Eu mă pricep.
- Bae... - Da, mă pricep.
- Ştii să navighezi un vas de piraţi? - Da.
Stareţă, ajută-ne, te rog!
S-a întâmplat ceva! Simt că s-a degajat multă magie neagră.
Cora şi Regina încearcă să găsească pumnalul lui Gold.
- Ca să-l controleze pe Întunecat? - Sperăm că tu îl vei găsi prima.
Te rog, stareţă! Eşti unica noastră speranţă.
Aceea e steaua? Sau e cealaltă?
Nu te îngrijora, Albă-ca-Zăpada. Te-am găsit eu pe tine.
Zâna Albastră!
Ştiam că vei veni, dar încă nu am rostit dorinţa.
Ştiu când e nevoie de mine.
- Mama mea, regina, e bolnavă. - Da.
Dacă nu o ajuţi cu magie, va muri.
Văd că-ţi iubeşti foarte mult mama, Albă-ca-Zăpada.
Dar magia zânelor e cea mai pură dintre toate.
Iar a înşela moartea e cea mai întunecată încercare.
Te rog... N-o poţi lăsa să moară pur şi simplu.
- Aşa e mersul lumii. - Trebuie să poţi face ceva!
- Da. - Este o cale?
Dar nu vrei să mi-o spui. Care e? Te rog!
Aş putea obţine un leac, folosind magie care le e interzisă zânelor,
cu excepţia situaţiilor celor mai grave.
Trebuie să păstrezi secretul! Nimeni nu trebuie să afle.
Da! Fac orice.
Ajut-o!
Această lumânare are magie ce poate salva viaţa reginei.
Dar magia, mai ales cea atât de puternică, are un preţ.
Care e preţul?
Ca unul să trăiască, altul trebuie să moară.
Nu înţeleg.
A salva o viaţă fără speranţă cere să încalci legile firii.
Ca să salvezi o viaţă, trebuie să pierzi o alta.
- Dar cine trebuie să moară? - Asta tu trebuie să decizi.
Ţine lumânarea deasupra inimii celui sacrificat şi şopteşte-i numele.
Când lumânarea e aprinsă, viaţa aceluia va fi luată în schimbul vieţii mamei tale.
Nu şi-a dorit decât să fiu un om bun.
Nu pot da viaţa altcuiva la schimb pentru viaţa ei.
Atunci mă tem că va muri.
- Ce faci? - Chem o maşină.
Credeam că eşti pirat şi că mergem cu vasul.
Tot trebuie să-l ducem la vas.
- Deci... Hook? - E mult de zis.
Pe scurt, lumea asta n-a fost prima oprire după ce am plecat.
Dacă ar fi fost, aş fi avut vreo 200 de ani acum.
A sosit maşina. Ascultă...
- Emma, trebuie să vezi! - Ce e?
Un mesaj de la David şi Mary Margaret. Trebuie să-l citeşti imediat!
- Veşti rele, Gold. - Mai rele decât otrava fără leac?
Spune-mi tu. Ai ascuns în oraş un pumnal care e sursa puterii tale?
Care e problema?
Cora îl caută. David şi Mary Margaret trebuie să-l găsească.
- Las-o să încerce. - Chiar eşti dispus să rişti?
Fiul tău vine la Storybrooke.
Dră Swan, pumnalul acela nu a plecat de lângă mine vreme de secole.
Nu se va întâmpla acum.
Uite care e treaba: eşti pe moarte.
Noi suntem singura ta speranţă. Trebuie să ai încredere în cineva.
Eu m-aş încrede în familie.
- A făcut o vrajă protectoare. - Să încercăm una pe măsură.
- Magie neagră? - Dragul meu, nu ştii ce spui.
Cora nu poate pune mâna pe pumnal!
Dacă magia neagră e singura care poate rupe vraja,
trebuie să facem o excepţie şi s-o folosim.
Aşa cum mi-ai mai spus o dată.
Ce...? Nu ţi-am spus niciodată aşa ceva.
Ţi-am păstrat secretul.
Staţi puţin. Emma? Ţi-a spus unde e?
Îmi pare rău. Am făcut un lucru îngrozitor.
Albă-ca-Zăpada, ce e?
Am fost la Zâna Albastră şi am implorat-o să mă ajute.
Să te salveze prin magie.
Dar ceea ce mi-a dat ea
era magie neagră.
O lumânare care îţi putea reda viaţa
cu preţul vieţii altcuiva. Era singura cale.
Dar n-am putut s-o fac. Îmi pare rău.
Te-aş fi putut lecui, dar mi-a fost prea frică.
Albă-ca-Zăpada, aceea nu a fost frică.
Ai dat dovadă de putere.
Putere să rezişti întunericului.
Sunt atât de mândră de tine!
Dar acum n-o să te faci bine.
Toţi atingem un moment în viaţă
că nu ne mai e sortit să ne facem bine.
Cu sau fără mine, într-o bună zi,
vei fi o regină extraordinară.
Te rog, nu mă părăsi...
Cât timp porţi spiritul bunătăţii în inima ta,
nu te voi părăsi niciodată.
Nu...
Aici e!
O ascunzătoare inteligentă, pentru un om foarte inteligent.
- Am reuşit. - Întunecatul poate fi controlat.
Într-adevăr. Dar de către cine?
- Cora? - Aţi ajuns prea târziu.
De fapt, v-am găsit la timp.
Ţi-am spus să alegi cu atenţie. Binele a învins, ca întotdeauna.
A sosit ziua, draga mea Albă-ca-Zăpada, să înveţi în sfârşit o lecţie.
Johanna!
În final, nu binele sau răul câştigă, ci puterea.
Tu alegi.
A sosit timpul.
Azi trebuia să fie o zi de sărbătoare.
Oamenii au nevoie de tine mai mult ca oricând.
Îşi vor găsi puterea în bunătatea ta.
Eu de la cine voi lua puterea?
De unde ai luat-o şi până acum. De la mama ta.
A avut dreptate. E grea.
Mi-e foarte dor de tine.
S-a sfârşit, draga mea.
E timpul să îţi iei adio.
Urăsc hainele astea! Nu ştiu cum le suportă zâna aia.
Cât despre tine, otrava te prinde bine.
Iar culoarea cadaverică îţi vine de minune.
Ai crescut-o bine.
Fiica mea nu mă iubeşte aşa cum te iubeşte fiica ta.
Ar fi fost o regină bună,
dar asta nu se va întâmpla, căci fiica mea va fi regină,
iar a ta va şti doar ce am simţit şi eu.
Cum e să fii fata morarului.
Voi înnegri ca tăciunele inima Albei-ca-Zăpada.
Lumânarea aceea nu va fi ultima ei încercare.
După ce îi voi fi înnegrit sufletul,
nu te voi fi distrus doar pe tine, ci şi moştenirea ta.
- Nu-i face niciun rău! E nevinovată. - Ba nu e.
Nu-i da nimic ce-ţi cere!
- Gura! - Ai grijă, mamă!
Nu!
Destul... Dă-mi pumnalul.
Ştim că vei urma exemplul mamei tale, cu orice preţ.
Nu şi-a dorit decât să fii un om bun.
Unde ai auzit cuvintele astea?
Unde crezi?
Zâna Albastră m-a pus să jur să ţin secretul lumânării.
Nu fiindcă era secret, ci pentru că nu era Zâna Albastră!
- Pumnalul, draga mea? - Tu mi-ai dat lumânarea!
- Mama nu era deloc bolnavă! - Ba era foarte bolnavă.
Tu ai făcut toate astea! Tu mi-ai ucis mama!
Lumânarea ar fi funcţionat. Ai fi putut s-o salvezi.
Ştiai că n-o voi face. De ce? De ce mi-ai răpit-o?
Ca fiica mea să ajungă regină.
- Dă-ne pumnalul! - Nu! Nu te las să câştigi din nou!
Ţi-ai pierdut mama.
Câte legături cu ea mai ai? Pun pariu că nu multe.
Tot putem câştiga!
Lasă-mă să mor, Albă-ca-Zăpada!
Ce ar spune dacă te-ar vedea acum? Dacă n-ar fi moartă?
- Pumnalul, draga mea. - Destul!
- Ce fată cuminte! - Ai obţinut ce voiai.
Nu chiar tot.
Ia te uită! Vezi unde ajungi cu binele?
Mă bucur că m-am întors. Obosisem să mă tot ascund.
- Îmi place cum ai aranjat. - Mă bucur că apreciezi.
Ce e, scumpa mea? Eşti tulburată.
Nu mi-ai zis despre trecutul tău cu mama Albei-ca-Zăpada.
Te-am cruţat de acea povară, cum ar face orice părinte bun.
Nu crezi că meritam să ştiu cât a costat ca să ajung regină?
Acum ştii.
În ziua aceea, la grajduri... Când am salvat-o...
N-a fost un accident, nu-i aşa?
Regina, scumpa mea, e timpul pentru ora de călărie.
- Mamă, nu am lecţii azi. - Credeam că o să te bucuri.
Am aranjat să petreci mai mult timp cu Rocinante.
Mulţumesc. Îl trimit pe grăjdar să-mi aducă şaua.
Te-ai asigurat că voi fi pe câmp când Albă-ca-Zăpada a trecut în galop.
M-am săturat de drumurile astea.
Tatăl tău, regele, e singur.
Nu-ţi pierde credinţa. Într-o zi, rătăcirile vor lua sfârşit.
Trebuia să te asiguri că, atunci când mă întâlneam cu ea...
...tatăl ei îşi căuta o soţie.
Ajutor!
- E cineva aici. - Ajutor!
Şi ce schimbă aceste informaţii?
Ai câştigat, mamă. Eu sunt regina.
Dacă asta îţi doreai, ce nevoie ai acum de pumnalul lui Rumplestiltskin?
Te temi că interesele mele nu mai coincid cu ale tale.
- Singurul meu interes acum e Henry. - Ţi-am spus, îl vei avea.
Acum că Mary Margaret şi David ştiu că avem pumnalul,
nu-l putem face pe Gold să-i ucidă fără ca Henry să afle.
Răbdare, iubirea mea.
Când Rumplestiltskin se întoarce, Emma Swan şi restul vor fi doar
o vagă amintire neplăcută, iar Henry va fi al tău.
- Încă un cvartal, spre vest. - Ce facem cu Hook?
A ajuns la New York. O să iasă dintr-un beci.
- Nu-l poţi abandona? - Am mai făcut asta deja.
După câte ai spus, mă mir că i-ai sărit în ajutor atât de repede.
Una e să fugi de tatăl tău, alta e să-l vezi murind în faţa ta.
O fi un monstru, dar mi-e tată.
- Şi după ce se vindecă? - Nu ştiu.
- Nu cred că îl pot ierta. - Dar speri la asta într-o zi.
Viaţa e plină de surprize.
Va fi bine pentru Henry să mai stea cu tine.
- Chiar dacă e doar o vizită. - Am ajuns la maşină.
Spune-mi că n-o să furi maşina asta!
- Nu, e a unui prieten. - Ce prieten generos!
Pe tema asta... Trebuie să terminăm discuţia începută mai devreme.
Trebuie să afli ceva înainte să urcăm la bord.
Neal!
- Ce bine că te-am găsit! - Ce faci aici?
Nu ştiu. M-am îngrijorat după ce am vorbit.
Nu poţi spune că pleci o vreme şi atât.
Totul e în ordine, îţi promit.
- Bine. Spune-mi ce se petrece. - Neal?
- Eu sunt Tamara. - Emma.
E logodnica mea.
- A fost o ceremonie frumoasă. - Nu trebuia să se întâmple aşa ceva.
- Johanna era nevinovată. - Nu te poţi învinui.
Ai făcut tot ce se putea într-o situaţie fără ieşire.
Totuşi, mausoleul familiei Reginei rămâne neatins.
- Mary Margaret... - Am urmat aceeaşi regulă toată viaţa.
Să fiu un om bun, aşa cum m-a învăţat mama.
Câte oameni voi mai pierde urmând acest învăţământ?
N-o lăsa pe Cora să te facă să-ţi pierzi credinţa în tine!
Tu faci ceea ce trebuie. Exact asta vrea şi ea.
Am luat decizia corectă când am oprit execuţia Reginei,
acum mulţi ani.
Ne-ar fi scutit de atâta suferinţă...
Am luat decizia corectă când am trimis-o pe Emma prin garderobă, singură,
şi nu i-am văzut primii paşi.
Am luat decizia corectă când mi-am lăsat mama să fie ucisă de otrava Corei.
- Şi o să-i învingem în continuare. - Cu ce preţ?
Vreau doar să trăim fericiţi.
A sosit timpul. Merităm acest lucru.
Fără alte vieţi pierdute, fără alte inimi frânte.
Pumnalul nu are nicio putere până ce Gold nu se întoarce la Storybrooke.
Îl vom recupera şi le vom aduce pe Cora şi pe Regina la judecată dreaptă.
Nu-mi mai pasă de judecata dreaptă.
Ne tot gândim că oamenii se vor schimba.
Dar dacă gândim greşit?
Dacă eu sunt cea care trebuie să se schimbe?
- Cum să te schimbi? - O s-o ucid pe Cora.