În episoadele anterioare...
- Ce naiba e aia? - Otravă.
- Mergem cu vasul căpitanului. - Cu Jolly Roger în loc de maşină?
Regina şi Cora caută pumnalul lui Gold.
Pumnalul îl controlează. Cora îl va forţa pe Gold să facă orice.
Această lumânare poate salva viaţa mamei tale.
Ca să salvezi o viaţă, trebuie să pierzi o alta.
- Otrava te prinde bine. - Tu mi-ai ucis mama!
- De ce? - Ca fiica mea să ajungă regină.
Tată!
- Ce vrei? Mă odihnesc. - Mereu te odihneşti.
Trebuia să duci făina azi-dimineaţă.
Aş vrea să am ce să mănânc săptămâna asta.
Drăcie...
- Fată nesăbuită! - Ce s-a întâmplat?
Ţăranca a căzut, aşa cum le e obiceiul.
- Eşti teafără? - N-am nimic.
Nu tu! Eva, ai păţit ceva?
- Mi-a murdărit condurii. - N-a fost din rea-voinţă.
Nu vei primi bani pentru făină. Cere-i iertare Evei.
Poftim? Fătuca mi-a pus mie piedică!
Măsoară-ţi cuvintele!
Prinţesa Eva e din Regatul de Nord.
E oaspete de onoare şi o femeie importantă.
E o fată.
Tu cine eşti, fată de morar? Care ţi-e numele?
- Cora. - Atunci îngenunchează, Cora.
Şi cere-i iertare.
Altfel, nu vom mai lua făină de la tine.
Mai sunt şi alţi morari în ţinut.
Vă cer iertare, prinţesă Eva.
Ridică-te abia după ce trecem. Eşti exact unde ţi-e locul.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Nu pare că-ţi e prea bine.
De vină o fi otrava care se grăbeşte să ajungă la inimă.
Spune-mi despre cuţitul ăsta al tău.
Regina şi Cora te pot obliga să faci orice, dacă pun mâna pe el?
Aşa este.
Să ne ucizi pe toţi?
Da.
Speri să sângerez până mor, nu?
Eşti bunicul nu Henry.
Acum suntem rude. O să te salvez.
Deja sunt liniştit la gândul ăsta...
Am vorbit cu Emma.
Rana e gravă. A fost otrăvit.
Poate fi lecuit doar aici, în Storybrooke. Vin acasă pe vas.
Anunţă-i că au luat pumnalul.
Scorpia aia e capabilă de orice.
- Mamă... - Nu-mi place ce spunea cutia vrăjită.
Nu sunt o scorpie.
Nu e cutie magică. Interceptează apeluri.
Nu-mi pasă. Au fost avertizaţi.
Rumplestiltskin e inteligent, are timp să caute o soluţie.
Dar e rănit.
Nu e doar rănit. E pe moarte.
Când numele lui va dispărea şi din toată puterea lui
nu se va mai alege nimic, nu va mai fi niciun Întunecat.
Trebuie să-l folosim înainte să moară, ca să-l recuperăm pe Henry.
În starea lui, nu putem.
Nu vreau să-l omor mai repede.
Nu avem alternative.
Trebuie să-l înjunghii cu acest pumnal şi să-i preiau puterile.
Trebuie să devin Întunecata.
Cu puterea lui, voi putea face orice.
Dar Henry nu mi-o va ierta niciodată.
Ţelul nostru este să...
- Care e ţelul nostru? - Să ne apărăm familia.
Sau să obţii tu puterea?
Orice putere aş obţine, o obţin pentru noi.
Ca să vă protejez pe tine şi pe Henry.
Dacă pierdem această bătălie, ne vom petrece scurtele vieţi
îngenuncheate în faţa lor.
Iar asta, scumpa mea, nu voi face niciodată.
Regele a adus atâtea femei bogate ca să-i cumpere fiul?
Bietul prinţ Henry...
- Vorbeşti foarte franc. - Eu...
Vai! Tu eşti!
Tu eşti prinţul.
Sunt foarte... Sunt o gâscă, nu-i aşa?
Nu ştiu. Vom afla. Ştie o gâscă să valseze?
N-aş vrea să alung cumpărătoarele.
Atunci ce faci aici?
Am venit pentru mâncare.
- Oaia e excelentă! - Mulţumesc.
Scuză-mă, băiete. Îmi permiţi să-ţi fur partenera?
Desigur, tată.
Majestate... Nu mă aşteptam la o asemenea onoare.
Nu e nicio onoare.
Credeai că o rochie şi o mască furate mă vor împiedica să te recunosc?
Ai un fir de paie pe rochie.
Nu poţi scăpa de moară, fată de morar!
Vă dă mâna să-mi aduceţi ocară când vă vindeţi propriul fiu?
Eşti obraznică!
Regatul a fost sleit de războaie drepte, iar noi avem nevoie de aur.
Suntem mult de-asupra celor de teapa ta.
Pleacă! N-ai ce să ne oferi în afară de fire rătăcite de paie.
Nu e decât o amăgire.
Ce ai putea să ne oferi?
Pot să transform paiele în aur şi să pun capăt tuturor necazurilor voastre.
Serios?
Dar, fiindcă mi-aţi adus ocară, nu veţi culege roadele.
Succes să vă vindeţi fiul!
Credincioşii mei supuşi!
Astă-seară avem printre noi un personaj aparte.
Această femeie spune că poate toarce fir de aur din paie!
Şi ne va arăta!
Aduceţi o roată de tors!
Îmi ia timp ca să-mi adun gândurile.
Iată cum vom face, draga mea.
Rămâi peste noapte aici, închisă în turn, cu un morman de paie.
De mâine vei toarce fir de aur, te vei căsători cu prinţul.
De nu vei reuşi, pedeapsa va fi moartea.
- Sunteţi teferi? - Da. Suntem bine.
- Eu am cârmuit vasul. - Serios?
- Mi-a arătat tata. - Adică eu.
Mulţumesc.
Cora te controlează?
V-aţi fi dat seama, fiindcă mai toţi aţi fi murit deja.
Trebuie să i-o luăm înainte.
- Vom reuşi. - De data asta, luptăm până la capăt.
- Mary Margaret... - David, trebuie s-o oprim!
Trebuie s-o ucidem. Ne ameninţă familia.
- Trebuie s-o apărăm! - Aşa vom face.
Dar tu mergi prea departe.
Da? Din cauza ei, n-ai cunoscut-o pe mama mea.
Ştiu soarta reginei Eva şi nu mă opun să moară Cora pentru fapta ei.
Dar nu de mâna ta, din răzbunare.
- De ce? - Fiindcă n-ai putea suporta.
Dintre toţi, tu ai inima cea mai pură.
Aşa eşti şi aşa vei fi.
- Te simţi bine? - Încep să mă simt mai în putere.
Duceţi-mă la prăvălie. Acolo sunt vrăji protectoare.
Eu merg cu Ruby, nu-i aşa?
- Ai ghicit, puştiule. - O să-l ţin la adăpost.
- Mulţumesc. - Nu fi aşa îngrijorată!
O s-o opriţi pe Cora. N-o lăsaţi voi să scape nepedepsită.
N-o să reuşeşti.
Da, o să scapi din turn, dar o să mori. Care mai e rostul?
- Cine eşti? - Dar tu cine eşti?
Cora.
Nu e un nume prea frumuşel. Sună cam spart.
Cum ai intrat aici? Dacă tu ai intrat, eu pot ieşi.
Cunoscându-ţi situaţia, asta e calea ta de ieşire.
Şi ce coincidenţă minunată
că mie îmi place să torc fir de aur din paie!
Parcă ar fi fost... sortit!
Din paie nu iese nimic. Şi nimeni nu poate să...
Ia te uită!
- Vrei să mă ajuţi? - Nu, eu vreau ca tu să mă ajuţi.
Şi mă vei ajuta fiindcă îţi ofer în dar viitorul.
Într-un fel de a spune.
Ce poţi avea de la mine?
Bună întrebare. Ştii să citeşti?
Întâiul meu născut?
- E o fetiţă importantă. - Va fi fată?
Da, văd în viitor. N-ai fost atentă?
Nu-mi primesc plata decât dacă trăieşti după ziua de mâine.
Poţi să preschimbi paiele până în zori?
Iar tu poţi să apari în faţa regelui, să ceri mâna prinţului nerod
şi să-i vezi în genunchi.
Asta vrei? Să nu îngenunchezi...
- Nu! - Poftim?
Învaţă-mă.
Nu le transforma pur şi simplu. Învaţă-mă.
Include-o în târgul nostru.
Eşti aprinsă, nu-i aşa?
Bine... Rumplestiltskin.
- Poftim? - Acesta mi-e numele.
Cred că meriţi să-l afli.
Să începem...
Emma, l-ai găsit?
Da, dar e gol. Ce naiba?
E cretă invizibilă. Deschide uşa şi trage o linie în faţa pragului.
Voi ceilalţi pregătiţi-vă de luptă...
Aşteaptă, te rog... Îmi aduci o pătură electrică?
Din dulap.
De ce ţii asta?
Pentru o zi înnegurată...
- Ai omis un loc. - Ce amuzant eşti!
Nu ştiam că vii din tărâmul magic.
Ca să vezi! Mă judeci?
N-ai voie să comentezi, domnule Fiu al lui Rumplestiltskin.
- Aha... - Ce?
N-am vrut să afli pe nepusă masă despre Tamara.
Crezi că, după zece ani, îmi pasă că te-ai logodit?
Afară e linişte. S-a întâmplat ceva?
Nu îţi revii, nu-i aşa?
Lumânarea mă poate salva. Nu există altă soluţie.
N-am folosit-o nici ca să-mi salvez mama.
- De ce crezi că o voi face pentru tine? - Fiindcă te-ai maturizat.
Şi, măcar de data asta, interesele noastre coincid.
Moare ea în locul tău.
Ştiu că eşti în stare s-o faci. Ştiu că vrei s-o faci.
- Dacă ucizi, nu mai e cale de întoarcere. - Nici dacă mori.
Asta se va întâmpla cu cei dragi ţie.
Chiar dacă aş face-o...
...trebuie să şopteşti numele victimei deasupra ei.
Inima e de-ajuns.
Inima Corei nu se află în trupul ei.
Foloseşte lumânarea, blestemă inima... Şi apoi urmează partea complicată.
- Nu e complicat deja? - Trebuie să bagi inima în pieptul Corei.
Ea va muri, iar eu voi trăi.
Mai e o cale.
Eu iau inima Corei.
O controlez şi o oblig să facă ce e bine,
iar pe tine te las să mor.
Scap de doi răi dintr-odată.
Tocmai îmi imaginam figura bietului Henry
când va afla că i-ai omorât bunicul.
Am tras linia invizibilă. Cred...
Ce urmează? Faci o vrajă de protecţie?
Nu. O vei face tu în locul meu.
Mă bazez pe tine.
Nu pot să fac o vrajă. Pot să o spun pe litere.
Ba poţi. O ai în tine.
Cum? Aici? Din creier?
Încearcă...
Nu te mai gândi atâta!
A face vrăji nu e o activitate intelectuală!
E emoţie pură.
Pune-ţi întrebarea: "De ce o fac?
Pe cine protejez?" Simte-o!
Da...
Simţi?
Da, cred că am simţit-o.
Bravo! Te-ai descurcat foarte bine...
- Nu se întâmplă nimic. - Nu te mai gândi atâta.
Magia înseamnă emoţie.
Invocă momentul care te-a făcut să fii atât de furioasă,
încât ai fi fost în stare să ucizi.
Aşa faci tu?
Da.
Care e momentul?
Cândva, un bărbat m-a pus să-i sărut cizmele, de faţă cu fiul meu.
Acum, în mintea mea, mă întorc, îi rup gâtul
şi îi rod venele cu dinţii.
Şi uite-aşa, drăguţă, se creează magia.
Cu însetare de sânge.
Îmi place expresia asta.
Dă-mi voie să te ajut.
M-au pus să cad în genunchi.
N-am greşit cu nimic, dar m-au pus să-i cer iertare...
...unei copile.
Am înţeles că, oricât de bună aş fi fost şi oricât de mult aş fi muncit...
...n-aveam să fiu mai mult decât eram în acea clipă.
Ce vrei să le faci?
Vreau să-i văd în genunchi.
Vreau să le crape rotulele
şi să îngheţe pe caldarâm.
Vreau să li se rupă gâturile de la atâtea plecăciuni.
Priveşte...
Am reuşit! O să trăiesc.
O să faci mult mai multe, drăguţă.
Nu te opri până nu-i vezi în genunchi.
Să continuăm...
Poftim aurul!
E... Chiar ai reuşit?
Aţi văzut cu propriii ochi.
- Eşti doar o fată de morar. - Sunt mult mai mult!
Îl meriţi.
Cora, îmi faci onoarea de a accepta mâna mea în căsătorie?
Da.
ÎNCHIS
Ce s-a întâmplat?
- Ţi-a spus Gold ceva? - Nu.
Mi-a spus doar atât: Cora e hotărâtă să ne facă rău.
N-am s-o las. Vom face tot ce e necesar.
Ai dreptate.
Ai perfectă dreptate.
Au venit. Regina şi Cora sunt aici.
DL GOLD: AMANET ŞI ANTICARIAT
- Regina, gândeşte-te ce faci. - Nu-ţi răci gura.
David!
- Ce să fie? - Mamă!
Gândeşte-te bine.
Înapoi la Gold! Am creta!
Ajută-mă să-l elimin pe Rumplestiltskin, apoi ne întoarcem...
- Mamă, ce s-a întâmplat? - Inima mea...
E în tainiţa ta, cu lucrurile mele. E cineva acolo.
- Mamă! - Du-te!
Serios, Rumple... Te înjoseşti ascunzându-te.
Te bucuri de privelişte la fel de mult ca mine?
Cum îndrăzneşti? Sunt femeie căsătorită.
Încă nu. Nunta e mâine.
Atunci e permis.
Ador rochia!
Miresele regale trebuie să fie albe ca zăpada.
Când vezi viitorul, găseşti ironie pretutindeni.
Am crezut că îmi doream toate astea.
Strălucire, admiraţie...
Dar privind...
A cincea în linia la coroana de regină?
Nu se va întâmpla decât cu multă vărsare de sânge.
Dar ce îmi oferi tu...
Eu nu-ţi pot oferi decât întuneric şi izolare.
Dar iubire?
Da. Şi iubire.
Asta vreau.
Ce s-ar întâmpla
dacă modific contractul nostru?
În loc să-mi datorezi primul născut al cine ştie cărui bărbat,
îmi datorezi propriul meu copil?
- Pot să mă învoiesc la asta. - Şi eu.
Rumple, chiar putem să facem aşa ceva? Chiar putem avea asta?
Dacă îţi doreşti cu adevărat.
- Dar e... - Ce?
E vorba de rege.
M-a umilit.
M-a făcut să mă simt aşa cum nu sunt obligată să mă simt.
Vreau să-l omor.
Vreau să-i arăt propria-i inimă înainte să-l ucid.
Ca să o vadă şi să ştie când i-o strivesc.
De asta te iubesc!
- Arată-mi! - Îţi voi arăta tot.
Atunci o voi face astă-seară.
Hai să pecetluim această promisiune.
- David? - Eşti teafără?
Deocamdată. Suntem în spate.
Mary Margaret e bine?
- Nu e cu tine? - Nu! Unde naiba e?
Cora...
Mi-au spus că te voi găsi numărându-ţi comorile.
Datorită ţie, regatul e din nou bogat.
Cu ce te pot ajuta?
- Nu-l iubesc pe fiul tău. - Nici nu mă aşteptam.
Nici nu prea ai ce iubi, sincer vorbind.
Dar aici nu e vorba de iubire,
ci de alianţe.
Iubirea înseamnă slăbiciune.
Nu e pentru femei dure ca tine.
Asta ar trebui să-ţi uşureze alegerea.
Alegerea?
Fugi cu diavolul despre care nu crezi că ştie nimeni, în numele iubirii...
...sau stai lângă fiul meu, cu o coroană pe cap,
şi cu supuşii plecaţi în faţa ta.
Dacă alegerea e iubire sau putere, atunci a avea inimă e o slăbiciune.
Nu crezi?
Vraja păleşte. O să treacă de ea.
Poate e mai bine aşa.
Măcar puterea asta blestemată va pieri.
Nu, n-o să mori.
Sunt pe moarte, asta e sigur.
Vreau să vorbesc cu Belle.
Emma, te rog...
- Cine e Belle? - Iubita tatălui tău.
Domnule Gold, ţi-am mai spus. Nu-mi amintesc de tine.
Ştiu...
Vezi tu, draga mea, sunt pe moarte.
Îmi pare rău.
Ştiu că nu înţelegi cine eşti.
Aşa că o să-ţi spun.
Eşti o fiinţă bună, care i-a ajutat pe oameni.
Eşti o femeie frumoasă...
...care a iubit un bărbat urât.
M-ai iubit din tot sufletul.
Găseşti bunătate în ceilalţi...
...iar când aceasta nu există, o faci să apară.
Mă faci să-mi doresc să merg înapoi.
Să redevin un om bun.
Asta nu s-a mai întâmplat.
Deci, când te vei privi în oglindă...
...şi nu vei şti cine eşti...
...aminteşte-ţi vorbele mele.
Îţi mulţumesc, Belle.
Nu ştiam că eşti capabil de aşa ceva.
Sunt plin de iubire.
Am petrecut o viaţă căutându-te...
...ca să-ţi pot spune că te iubesc.
Şi că îmi pare rău.
Nu credeam că vei încălca învoiala noastră.
Am ales greşit.
Îmi dai voie?
- Încă sunt furios. - Ştiu...
N-ai niciun drept să fii aici.
Şi n-ai niciun drept să iei aia!
- Voiam să ţi-o dau ţie. - Ce?
Nu te poate iubi. Inima ei nu e în trup.
De ar avea-o, te-ar iubi.
De asta nu ai simţit niciodată că te iubeşte.
Nu are inimă în piept. Însă eu am.
- O faci pentru mine? - Gândeşte-te...
Ce-ar fi dacă inima Corei ar fi din nou în pieptul ei?
A scos-o ca să se protejeze.
Şi a funcţionat?
Crezi că persoana care a fost înainte a supravieţuit?
Nu poate să iubească, deci nu te poate iubi pe tine.
Mereu mi-a vrut binele. Asta e un semn de iubire.
Imaginează-ţi iubirea adevărată.
Ai avea o mamă, o familie din care Henry ar putea face parte.
Sau o poţi lăsa să devină Întunecata. Alegerea îţi aparţine.
Începeam să-mi fac griji.
Iată-mă.
Ceva nu e bine.
Da, ai dreptate.
Ce s-a întâmplat? N-ai putut să iei inima regelui?
Ba da, aş fi putut.
Dar am ales să n-o iau.
Îmi pare rău, dragul meu Rumple. Nu plec cu tine.
Trebuie să particip la o nuntă. La nunta mea.
- A cui e inima din cutie? - Nu îngreuna lucrurile.
M-ai minţit. A cui e inima?
A mea. N-am avut de ales.
Mi-ai spus să nu mă las până nu sunt toţi în genunchi în faţa mea.
Inima mea mă împiedica.
Nu m-ai iubit niciodată. Niciodată!
N-o să scapi aşa uşor.
Aveam un contract! Îţi iau copilul!
Ai schimbat contractul, Rumple.
Nu poţi lua decât copilul tău.
Copiii pe care îi voi avea nu vor fi ai tăi.
Mary Margaret! Ai păţit ceva? Eşti...?
Ce-ai făcut?
Ai avut dreptate.
Eu nu sunt aşa...
Voi doi, daţi-vă la o parte!
Am avut o viziune despre tine.
Mi-a arătat că această zi avea să vină.
Dar nu mi-a arătat totul.
Nu mi-a dezvăluit ceea ce îmi doream să aflu.
Ce anume?
M-ai iubit vreodată?
De ce crezi că mi-am smuls inima din piept?
Tu erai slăbiciunea mea.
Eşti singurul bărbat pe care l-am iubit cu adevărat.
Mamă...
Prinţesă Cora, te rog.
Spune-mi, fiica mea, cum o cheamă?
Numele ei e Regina.
Căci într-o bună zi va fi regină.
Mamă?
Ce s-a întâmplat?
Asta ar fi fost destul...
Tu...
Tu ai fi fost destul.
Mamă? Ce s-a întâmplat?
Mamă! Te rog, nu mă părăsi...
Ce mă fac?
- Nu ţi-a făcut niciun serviciu. - Taci!
I-ai furat viaţa! Ai făcut cine ştie ce vrajă...
Nu am făcut nimic.
Regina! Opreşte-te!
Tu ai făcut-o!