Aşa... Puţin mai strâns.
Trage buclele cât de tare poţi.
Ia te uită!
Nu e rău pentru prima ta încercare.
Verde, roşu, ca săbiile lui Darth şi Luke.
Uite unul pentru colecţia ta.
Bunicul tău m-a învăţat să le fac. Eram de vârsta ta.
Mi-l dai mie? E al meu?
Nu erai prea priceput când erai de vârsta mea.
Gata, isteţule!
E timpul să pregătim cina.
Ce-i aia?
Probabil o furtună electrică.
Stinge focul!
Intră în cort!
Tată!
Owen!
O să fie bine, puştiule.
- Ce fel de furtună a fost? - Una puternică.
Şoseaua e peste deal. Vom face autostopul până în cel mai apropiat oraş.
- Tată... - Aşa e când faci camping pe coclauri.
- Tată! Uite... - Ce e?
E imposibil!
Am trecut pe aici ieri. Nu era nimic aici.
Parcă cineva a pus un oraş chiar în faţa noastră.
Aveţi nevoie de ajutor? Pare că v-aţi rătăcit.
Cine eşti? Unde suntem?
Mă numesc Graham. Sunt şeriful.
Bun venit la Storybrooke!
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Am reuşit!
Am învins...
Ar trebui să reziste.
M-ai pus în tura de dimineaţă. Nu-mi vine să cred!
Nu e vina mea că ai lipsit toată noaptea.
Am scris în meniu că ofer preparate uşoare, nu femei uşoare!
- Bună dimineaţa, doamnă primar. - Bună dimineaţa, gre... dr Hopper.
- Ce zi frumoasă! - Aşa e.
Da, e frumoasă.
Când facem o căsuţă pentru păsări, să ţinem minte că e o casă, nu e o cuşcă.
Păsările sunt libere şi fac ce le place.
E pentru ele, nu pentru noi. Sunt făpturi credincioase.
Dacă le iubiţi şi ele vă iubesc pe voi, vă vor găsi întotdeauna.
Reluăm după pauză. Nu alergaţi!
Doamnă Mills. Ce faceţi aici?
Reaminteşte-mi... De când lucrezi aici ca învăţătoare?
Nu ştiu sigur, de când îmi amintesc.
Vino cu mine.
- Ce facem la spital? - Spune-mi, ştii cine e acest bărbat?
Nu. De ce? Cine e?
E un necunoscut, un pacient în comă.
Nimeni nu a întrebat de el.
Poate se va trezi. Poate cineva care îl iubeşte îl va găsi.
I-ar prinde bine, dar n-aş miza pe asta.
OGLINDA DIN STORYBROOKE
Bună dimineaţa, doamnă primar.
Uniforma îţi vine bine, şerifule. E croită perfect.
Vrei să vin mai târziu?
Şi ţie îţi plac clătitele cu mere?
Tu cine eşti?
Al cui e acest copil? E al tău?
Al meu? Nu, n-am fost atât de norocos.
E al meu.
Scuzaţi-l, mai are de lucrat la buna purtare.
Sunt Kurt Flynn.
Scuze că v-am deranjat. Căutăm să închiriem o cameră de hotel.
- Ce folos i-aţi da? - Acelaşi ca restul lumii.
Vrem să înnoptăm.
Scuzaţi-mă un moment, vă rog. Graham?
Eu am camere disponibile.
- Cine sunt oamenii ăştia? - Nu ştiu.
Au apărut din senin. Poposiseră în pădure, lângă podul cu taxă.
Şi eu sunt uimit.
Nu-mi plac surprizele, şerifule. Mi se par ameninţători.
Ştii ce se întâmplă în cazul ăsta?
Lucruri rele.
PREZENT
CORA MILLS MULT IUBITĂ MAMĂ
Mereu ţi-a stat bine în negru.
Îmi îngrop mama.
- Dacă ai venit să-mi faci în ciudă... - Am venit să transmit condoleanţe.
Am avut disputele noastre,
dar Cora va avea mereu un loc aparte în inima mea.
Ai ucis-o ca să-ţi salvezi viaţa.
Din păcate, vremurile disperate cer măsuri disperate.
De asta ai pus-o pe Mary Margaret să mă amăgească să-mi ucid mama?
Tu te poţi ascunde după pumnalul tău, dar ea nu are unde să fugă.
- Va muri pentru ceea ce a făcut. - Fii serioasă...
Dacă o omori, îl vei pierde pe cel pe care ţi-l doreşti cu ardoare: pe Henry.
De ce nu renunţi la obsesia răzbunării?
- Nu te va face fericită. - Ba da.
Te-ai răzbunat cu un blestem cumplit. Ce satisfacţie ţi-a adus?
Un gol imens în inimă.
- A fost blestemul tău. - Pe care tu l-ai dezlănţuit.
- Tot nu ţi-ai învăţat lecţia? - Ce lecţie?
Cea pe care mama ta a învăţat-o demult.
Nu poţi avea totul.
Ea şi-a dorit putere şi şi-a scos inima din piept ca să o obţină.
Tu vrei răzbunare? Henry e preţul pe care îl vei plăti.
- E timpul să-ţi reduci pierderile. - Niciodată!
Fiul meu va fi din nou cu mine, iar eu mă voi răzbuna!
Voi găsi o cale să am totul.
- Ai avut noroc? - Nu vrea să mănânce deloc.
- Ce a păţit? - Nimic. E puţin bolnavă.
- Mă minţiţi, nu-i aşa? - Nu te minte nimeni.
Ba tu mă minţi. Cum m-ai minţit şi despre tata.
Henry, eu...
- Are dreptate. Gata cu minciunile. - Emma...
Merită să ştie.
Ascultă-mă, Henry...
Mary Margaret a fost răspunzătoare de moartea Corei, în parte.
- De asta e aşa de necăjită. - Nu, nu se poate.
Încerca să ne protejeze.
Dar e Albă-ca-Zăpada, n-ar face rău nimănui.
- Pleacă! - Ba mă vei asculta, de dragul ei.
- Despre ce e vorba? - Despre Regina.
Vrea să se răzbune pe mama ta.
- Ce vrea să-i facă? - Nu a dat detalii.
N-ai dreptul să vii pur şi simplu cu aşa o veste. O s-o scoţi la capăt.
- Şi o să ne ajuţi. - De ce?
Pe lângă faptul că acum suntem rude, Mary Margaret ţi-a salvat viaţa.
Acum tu îi eşti îndatorat.
Şi mereu îţi plăteşti datoriile. Ne vei ajuta s-o oprim pe Regina.
Mulţumesc, a fost foarte bun.
Mi-ai ocupat scaunul.
- Scuze, doamnă... - Mills.
- Doamna primar Mills.
- Mereu stau pe scaunul acela. - Dar m-am aşezat deja.
Am vorbit cu mecanicul nostru.
Maşina va fi gata la sfârşitul săptămânii.
Mie mi-a spus că durează cel puţin 14 zile ca să aducă piesele necesare.
Lucrurile se rezolvă rapid când primăriţa le cere.
N-aş vrea să vă reţin să ajungeţi acasă în...
New Jersey, acolo unde e Şeful.
Vă mulţumesc, Primăria Voastră. Doamnă primar. În fine...
Apreciem ajutorul. Hai să mergem!
Ce-i asta?
- Un dar, fiindcă mi-ai dat scaunul tău. - Pentru mine?
VOLUNTAR
Poate de data asta nu cade.
E ultima dată când mai lucrez în tura de dimineaţă!
Bună dimineaţa, doamnă primar! Ce zi frumoasă!
- Doamnă primar, îmi pare rău! - Aşa şi trebuie!
Data viitoare ai grijă pe unde mergi.
BISTROU
- Ce zi frumoasă. - Mai lasă-mă...
Doamnă primar Mills, îmi pare rău!
Eu nu eram atentă. De ce îmi ceri scuze?
Trebuia să mă uit pe unde merg.
Nici n-ai de gând să ripostezi?
Să ripostez? De ce?
- Nu sunt fericită. - Cabinetul drului Hopper e mai încolo.
Cu tine vreau să vorbesc.
Bine, doamnă primar. Despre ce vrei să vorbeşti?
Oraşul ăsta... Nu ăsta e târgul pe care l-am făcut.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Nu ştii...
Trebuia să fiu fericită aici.
Scuze, dar dumneata eşti primăriţa.
Eşti cea mai puternică femeie din oraş. Ce te face nefericită?
Toţi fac exact ce vreau eu!
Şi asta te supără?
O fac fiindcă trebuie, nu fiindcă vor.
- Nu e real. - Scuze, dar ce doreşti, de fapt?
Nimic din ce-mi poţi oferi tu.
Alo? Kurt?
Aici doamna primar Mills. Ce bine! Încă sunteţi în oraş.
Aş vrea să-l văd pe Owen înainte să plecaţi.
Aţi vrea să veniţi la cină diseară?
Minunat.
STORYBROOKE BRICOLAJ & VOPSEA
PREZENT
Unde e?
Mulţumesc, mămico!
- Draga noastră regină tocmai a plecat. - Ce e asta?
Sunt obiectele Corei.
Regina vrea să folosească o vrajă de-ale ei asupra lui Mary Margaret.
Lipseşte ceva... Sânge de himeră şi ochi de viperă.
- La ce blestem sunt necesare? - La Blestemul Inimii Pustiite.
Ce efect are?
Ar face pe cineva să te iubească.
Asta nu încalcă legile magiei?
Nu poţi învia pe cineva. Nu poţi forţa un om să te iubească.
Această vrajă îl face să creadă că te iubeşte.
Dacă vrei cu disperare să fii iubit, aşa cum pare să vrea Regina,
s-ar putea să crezi.
O s-o folosească asupra mea, nu?
- Fugi înapoi. Lasă-ne s-o rezolvăm. - Nu!
Emma, ai spus că o să fii sinceră cu mine.
De ce foloseşte Regina acest blestem?
Doar aşa poate obţine tot ce îşi doreşte.
- Aşa te poate avea pe tine. - Dacă mă vrea pe mine...
Mama ta e o femeie complexă. Vrea s-o iubeşti, desigur.
Dar vrea să se şi răzbune pe Mary Margaret.
Cum va reuşi asta cu acest blestem?
Ultimul ingredient necesar ca să arunce blestemul
e inima celei pe care o urăşte cel mai mult.
- Trebuie s-o opreşti! - Nu trebuie să fac nimic.
Dimpotrivă, cred că mi-am plătit datoria avertizându-vă.
Nici pe departe! Vorbim de soţia mea!
Şi de nepotul tău!
- Războaiele fac victime. - Frumos, ce să zic!
Vorbim de o vendetă, drăguţă. Una care durează de foarte multă vreme.
Nu-i poţi pune capăt decât vărsând şi mai mult sânge.
E singura mea soluţie pentru a scăpa de Regina.
Cum? Omorând-o?
- Nu există altă cale? - Mă tem că nu.
Încetaţi! Voi auziţi ce spuneţi?
Plănuiţi s-o ucideţi pe mama mea.
Eraţi cei buni! Ce s-a întâmplat cu voi?
Henry...
Indiferent ce va fi, trebuie să-l ţinem la distanţă.
Are dreptate. Cora era periculoasă fiindcă nu avea inimă în piept.
Regina e şi mai periculoasă fiindcă ea are inima în piept.
- Lasagna e delicioasă, nu-i aşa, Owen? - Nu prea.
Owen...
Nu-i nimic. Ştiu că nu sunt o bucătăreasă strălucită.
Merele sunt excepţia.
Că tot veni vorba,
vrei să mă ajuţi să facem trigoane cu mere la desert?
Am nişte mere în chiuvetă.
Du-te şi alege unele frumoase.
Owen e cam nonconformist. Seamănă cu mama lui.
Ea a rămas în New Jersey? Cu Şeful.
A... A murit acum şase luni.
Îmi pare rău.
De asta l-am adus aici.
M-am gândit că, făcând camping într-un loc nou,
va reuşi să uite de supărări, dar...
Şi eu am venit aici ca să o iau de la zero.
- Nu a ieşit aşa cum speram. - De ce nu?
La ce bun, dacă nu ai cu cine să împarţi noua viaţă?
Credeam că facem desert!
Iată!
Cum se face că nu ai copii?
Bănuiesc că n-a fost să fie.
Păcat. Ai fi o mamă foarte bună.
Mulţumesc, Owen.
Cât mai durează?
Ai răbdare. Sunt aproape gata.
Cum îţi place în Storybrooke?
E mult mai bine ca în New Jersey.
Nu ţi-e dor de casă? De prietenii tăi?
Nu pot să sufăr locul ăla!
Toţi copiii de la şcoală se poartă ciudat cu mine.
Din cauza morţii mamei tale?
- Nimeni nu pricepe. E ca şi cum... - Îţi lipseşte o părticică din inimă?
Cum merge cu desertul?
Perfect! Eu şi Owen stăteam de vorbă.
Ştiu că s-ar putea să vi se pară o nebunie,
dar v-ar plăcea să mai rămâneţi în oraş?
- Să mai rămânem? Adică? - Să vă mutaţi aici.
Te poţi angaja la primărie, avem o şcoală foarte bună pentru Owen.
Tată, se poate?
Poate fi un nou început.
Apreciez tot ce ai făcut pentru noi,
dar viaţa noastră e în New Jersey.
- Nu e aici. - Desigur.
De ce m-ai adus aici?
- Nu vreau să vorbesc cu tine. - Nu e nevoie să vorbeşti.
Salut! Ţi-am păstrat un loc.
Îmi iau o cafea.
Poftim! O îngheţată mare cu de toate.
Mulţumesc, Ruby.
- Cu de toate? - Ce e?
Crezi că nu ştiu să recunosc o mită?
- E chiar aşa de evident? - Ce doreşti?
Mama ta mi-a spus ce s-a întâmplat.
Ne-am gândit că nu prea eşti în siguranţă în Storybrooke în clipa de faţă.
- Mă gândeam să vii la New York cu mine. - La New York?
Regina nu poate folosi blestemul dacă eşti la New York.
Acolo nu există magie.
Ar trebui să eliminăm magia de aici.
Mama n-ar putea să folosească blestemul.
Familia mea n-ar vrea s-o ucidă. Totul s-ar rezolva.
Ştii ce? Ai dreptate.
Dar, până atunci, vii cu mine?
Mulţumesc, Ruby.
Mă scuzaţi.
Îmi puneţi sendvişul la pachet? Mă gândeam să fac o plimbare.
O plimbare?
Dr Whale a spus că mi-ar prinde bine să fac mişcare.
În plus, îmi place să fotografiez natura.
- Credeam că te-ai întors în Pennsylvania. - Începe să-mi placă oraşul ăsta.
Mulţumesc mult!
- Cum a mers? - Bine. A fost de acord.
- Serios? - Da. S-a dus la toaletă...
Apoi mergem să facem bagajul.
Nu e rău pentru a treia zi ca tată.
- Unde îi e rucsacul? - Nu ştiu. L-a luat cu el.
La toaletă? Chiar ai picat în plasă?
- E fiul tău! - A fugit.
Bună încercare, drăguţă. Chiar credeai că va fi aşa de uşor?
Nu te poate păzi la nesfârşit.
1983 ÎNCEPUTUL REVOLUŢIEI DIGITALE
Cu ce vă pot ajuta, doamnă primar?
- Cu maşina lui Kurt Flynn. - M-aţi rugat să o repar urgent.
Da. Planul s-a schimbat.
Acum vreau ca dl Flynn şi fiul lui să mai rămână o vreme.
Ai putea întârzia două zile cu reparaţiile?
Dl Flynn a luat deja maşina.
- Poftim? Când? - Acum zece minute.
Şerifule, vizitatorii noştri ies cu maşina din Storybrooke.
Găseşte-i înainte să treacă graniţa,
trage-i pe dreapta şi arestează-l pe tată pentru că a condus beat.
Apoi adu-l pe băiat la mine.
- Kurt... - Doamnă primar...
Nu am vrut să sune aşa...
Nu vreau necazuri. Am venit să-ţi mulţumesc şi...
Aşteaptă! E o simplă neînţelegere.
Nu, am înţeles. Plecăm.
Nu-i fac nimic. Nu plecaţi!
- Nu pleci nicăieri. - Ce faci?
Te arestez că ai condus beat.
Ce? Nu sunt beat! Nici nu m-am suit la volan!
Nu complica situaţia.
Ce i-ai făcut?
Te controlează!
Nu ştiu cum, dar are o chestie lucitoare.
Avea formă de inimă. N-o asculta!
Zici că n-ai băut?
Ce-a fost asta?
- Tată, ce e? - Trebuie să plecăm de-aici.
- Puştiule, ai păţit ceva? - Nu.
Ce faci aici de unul singur?
Sunt cercetaş. Încerc să obţin un ecuson.
- Tu ce faci aici? - Mă plimb.
Şi fotografiez frumuseţile din Maine.
- Poteca e pe acolo. - Bine. Mulţumesc.
Henry te cheamă?
Succes cu ecusonul de merit.
- Henry? - Henry! Pe aici...
A fost aici.
- Ce caută un copil de 11 ani în mină? - N-ar fi prima dată.
Cred că ştiu ce căuta.
Dinamita folosită de pitici.
La ce îi trebuie dinamita?
- Ca să elimine magia. - Ce?
A zis că trebuie eliminată magia.
- O să arunce magia în aer? - Unde s-ar duce pentru asta?
- Alo? - Vorbesc cu mama lui Henry?
- Cine întreabă? - Mă numesc Greg Mendell.
- Cine? - Tipul accidentat la intrarea în oraş.
Mă plimbam prin pădure, lângă poteca White Pine.
Henry era singur.
Ce făcea acolo? E teafăr?
Nu ştiu. A fugit, dar părea supărat.
M-am gândit că ar fi bine să ştiţi.
Mă îndrept într-acolo.
Ce e, tată? Ce vor?
O să plecăm de-aici!
- Hai odată! - Tată!
- Ai grijă! - Tată!
Mai repede, tată!
Cred că am scăpat de ei.
Tată?
INTRAŢI ÎN STORYBROOKE
Ascultă-mă! Fugi în pădure.
Fugi cât mai departe. Sună-l pe unchiul tău.
- Du-te. - Nu plec fără tine.
Ţi l-am dat cu un scop.
Cât timp o ai, voi fi mereu cu tine.
O să te descurci!
Fugi! Du-te!
Fugi!
Poate că tot oraşul face ce spui, dar de fiul meu nu te atingi!
Nu-l poţi forţa să stea cu tine!
- Tată! - Nu te opri! Fugi!
Owen? Nu te speria, nu-ţi fac nimic.
De ce faci asta?
Vreau să stai cu mine.
Ai spus că-ţi place aici. Vrei să rămâi aici, nu-i aşa?
Nu în felul ăsta...
Îmi pare rău. N-am vrut decât să fim fericiţi.
Fugi, Owen!
Henry?
Ce faci?
Elimin magia. Magia distruge totul.
Şi nu mă poţi opri!
Explozia o să te omoare.
Spui aşa fiindcă ai nevoie de magie ca să arunci un blestem asupra mea.
Nu te pot pierde, Henry. Eşti prea important pentru mine.
Atunci nu folosi blestemul. N-o ucide pe Mary Margaret.
Henry, trebuie să plătească.
Blestemul nu mă va face să te iubesc de-adevăratelea. Va fi o iubire falsă.
Dar va fi ceva!
Ştiu că ţi-e greu să înţelegi, dar o să vezi...
Putem fi fericiţi. Putem avea totul.
Nu în felul ăsta...
Regina! Pleacă de lângă fiul meu!
Nu e fiul tău, e al meu.
După ce fac vraja, n-o să-l mai vezi deloc.
N-o să se întâmple.
Dacă vrei s-o omori, va trebui să treci de noi.
Bine.
- Opreşte-te! - Henry, dă-te la o parte!
Nu mă dau până nu mă ajutaţi să distrug magia!
N-ai cum s-o arunci în aer.
Nu magia e problema, puştiule. Ea e problema.
Nu doar ea! Toţi!
Uite cum a ajuns Mary Margaret din cauza magiei!
Uite cum ai ajuns tu! Distruge totul.
- Oameni buni care fac lucruri oribile. - Şi oameni răi.
Te rog... O să-mi distrugă familia.
- Ajută-mă să o distrug. - Nu pot, Henry.
Dar pot face ceva.
Mulţumesc.
Aici! Aici l-au luat pe tatăl meu.
Nu e nimic aici, puştiule.
Aici era Storybrooke, lângă bolovanul ăsta.
Nu e niciun oraş pe nume Storybrooke în statul Maine.
Nu mă credeţi?
Ai trecut prin multe...
Băiete!
O să te găsesc, tată! Îţi promit! Nu voi înceta să te caut!
Vino, băiete. Hai să mergem. E în regulă.
IEŞIŢI DIN STORYBROOKE
Bine.
A sunat soţul tău.
Henry a convins-o pe Regina să distrugă blestemul.
Serviciile mele nu mai sunt necesare.
- Cum reuşeşti? - Ce anume?
Cum te suporţi? Ştiind toate relele pe care le-ai făcut...
Îţi spui că ai făcut ce trebuia.
Dacă o spui destul de des, într-o bună zi s-ar putea să o şi crezi.
Tu...
- Omoară-mă. - Poftim?
Regina, ne luptăm de atâta vreme...
Ne-a costat atât de mult...
Trebuie să se sfârşească înainte să mai moară cineva.
Te rog...
Fă-o.
Henry nu m-ar ierta în veci.
Ştii care e meteahna mea?
Nu învăţ niciodată din propriile greşeli.
Ce e?
- Vezi asta? - Ce i-ai făcut?
Nu eu, tu ai făcut asta.
Ţi-ai întunecat inima.
- Nu! - Ba da.
Odată ce ţi-ai înnegrit inima, devine tot mai întunecată.
- Ştiu ce spun. - Atunci striveşte-o. Fă-o!
- Fă-o odată! - Ca să te scap de suferinţă?
Nu trebuie să te distrug, te distrugi singură.
Şi, pe parcurs,
vei nărui mica familie perfectă pe care te-ai chinuit să o reuneşti.
- Iar în final Henry va fi al meu. - Te rog, omoară-mă...
- Vezi?
Pot să am totul!
Datorită ţie.
Acum pleacă de pe veranda mea!
O să te găsesc, tată... Îţi promit.