În episoadele anterioare...
- Emma. - Tamara e logodnica mea.
- Nu fiul meu! - Tată!
Nu te opri! Fugi!
- Nu plec fără tata. - Ba da. Tatăl tău nu mai e aici.
- Emma. - August?
Trebuie să te avertizez.
A fost o zi plină.
Înainte să te transformi în băieţel, încercai să ne avertizezi.
Nu-mi amintesc.
- Voi merge cu tine pentru totdeauna. - Accept!
- Belle! - Cine e Belle?
- Îţi vei regăsi fiul. - Cum?
Un băiat te va conduce la el. Băiatul îţi va aduce sfârşitul.
Va trebui să-l omor.
Acum e momentul să primeşti darul.
Alege un obiect din prăvălie. Orice îţi place.
Aceea.
Ai grijă, amice, baghetele sunt puternice.
- Ce face? - Lasă-mă să-ţi arăt.
- De ce? - Din cauza profeţiei.
S-a spus că el îmi va aduce sfârşitul.
Nu am de ales. Trebuie să-i aduc eu sfârşitul.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Nu.
Mai sus.
Amândoi am fost daţi la o parte.
Ce faci aici?
Întrebarea e: ce face fiul tău cu fiul meu?
Aia?
N-ai primit vestea?
E tatăl lui Henry.
- Ce? - Vrei să-ţi explic mai clar?
- Dra Swan şi fiul meu... - Tu eşti bunicul lui Henry?
Se pare că suntem rude.
Are ochii mei, nu ţi se pare?
Tu ai pus la cale asta!
Şi eu am fost la fel de şocat, drăguţă.
Nu! Sigur ai ştiut.
Când l-am adoptat, tu l-ai găsit.
Vrei să cred că a fost o coincidenţă?
Coincidenţă nu. A fost mâna sorţii.
Se pare că soarta are simţul umorului.
Soarta... Deci acum joci rolul bunicului iubitor?
Nu te vor accepta.
Orice ai face... Nici fiul tău, nici ceilalţi.
- Vom vedea. - Am văzut deja, Gold.
Ţi-am văzut inima întunecată. Ea câştigă întotdeauna.
Mereu alegi Întunericul.
Crezi că mă cunoşti, drăguţă, însă te înşeli.
Te cunosc destul de bine.
Dacă propriul tău fiu nu a putut sădi binele în sufletul tău...
...cine o va face?
2-5-4, Cardio.
- Eşti viu? - Da.
Îmi imaginez că ultimul meu apel a fost destul de alarmant.
Da. Părea că eşti pe patul de moarte.
Scuze dacă te-am speriat.
Ştiu că nu-ţi aminteşti de mine, dar sentimentele mele pentru tine există.
Voiam să ştii acest lucru, în caz că muream.
Mă bucur că ai scăpat.
Şi mi-am dat seama că ai vorbit sincer.
- Da? - Mă pricep să-i simt pe oameni.
Nu pot să explic cum, dar mi-am dat seama.
Deci crezi că ne cunoaştem.
Cred că ceea ce m-a făcut să uit
înseamnă că am un trecut care probabil te includea şi pe tine.
Ai dreptate.
Când am fost rănită...
O să ţi se pară o nebunie.
Îmi amintesc că m-ai vindecat.
Ai trecut prin multe.
O rană gravă, toate medicamentele pe care ţi le-au dat după internare.
Când îţi vei aminti cine eşti, totul se va lămuri.
Mă poţi ajuta să-mi amintesc cine sunt?
- Doar dacă şi tu mă ajuţi. - Poftim?
Belle, mereu ai scos la iveală partea mea bună.
În clipa asta, am nevoie de aşa ceva.
Da, voi face tot ce pot ca să te ajut, pentru tine, dar şi pentru mine.
Ne putem ajuta reciproc.
Da.
Hai să vorbim cu cineva, ca să te externeze.
Ai stat închisă prea mult.
Când ai acceptat cu entuziasm să lucrezi pentru mine,
mi-am imaginat că n-o să duci dorul familiei.
M-am sacrificat pentru ei. Sigur că îmi e dor de ei, bestie!
Da, sigur. Dar încetează cu lacrimile.
Noapte de noapte... Nu reuşesc să torc din cauza asta.
Atunci gândesc cel mai bine.
Poate asta te va ajuta.
- Pentru mine? - Nu mai sunt aşa o bestie, nu?
Mulţumesc. Poate o să reuşesc să dorm.
Nu ţi-am dat-o ca să dormi, drăguţă.
Ci ca să înfunde plânsetele şi să pot lucra!
Eşti sigur că vrei să faci asta?
Destul de sigur.
Dacă nu ştii să mânuieşti bagheta, poate face lucruri oribile.
Atunci o să aleg ceea ce ştiu să mânuiesc.
- Ştii ce-ţi poate face săgeata? - Trebuie să mă străpungă mai întâi.
Asta nu e o problemă. Săgeţile trase cu arcul ăsta îţi ating mereu ţinta.
Nu-ţi place magia?
Mie tare-mi place!
Şi mie!
Dar nu ştii că magia are mereu un preţ?
În cazul tău, eu sunt acela.
- Bună ziua! - Bună.
Nu cred că m-am prezentat.
Eu sunt Regina, primăriţa oraşului.
- Voiam să mă asigur că te simţi bine. - Eşti foarte atentă.
Mulţumesc, dar sunt bine. Cel puţin aşa cred.
Dl Gold se ocupă de externare.
Crede că mă poate ajuta să-mi amintesc cine sunt.
Serios?
Ce-i asta, draga mea? Ţi-a căzut?
- Nu cred. - Mai caută, dragă.
Aşteaptă...
Ştiu ce e.
Cred că-mi amintesc cine sunt.
Sunt sigură că dl Gold se va bucura peste măsură.
Astea sunt locurile?
Oraşul ăsta e plin de magie.
Pleacă. Dacă Neal intră la bănuieli, asta ne va îngreuna misiunea.
Nu va bănui nimic.
Greg, ai reuşit să-l găseşti?
Pe tata? Nu, dar e aici.
Sunt sigur.
- O să-l găseşti. - Ştiu.
Însă toate la rândul lor.
- Ai adus pachetul aici? - E în afara oraşului. Nu l-am adus aici.
- E stabil? - Da.
O să aduc pachetul diseară. Fii pregătit.
De ce suntem în pustietate? De ce nu-mi spuneţi ce se întâmplă?
- E secret? - O să vezi cu ochii tăi.
Grozav! Asta îmi mai lipsea. Orice ar fi, poate să aştepte.
August voia să mă avertizeze în privinţa cuiva periculos.
Nu contează.
- De ce? - Vei vedea.
- Emma! - Salut!
Ai venit să ne ajuţi? Recolta nu e gata.
Cultivaţi boabe de fasole magice? Asta aţi făcut în lipsa mea?
- De ce nu mi-aţi spus? - Îţi spunem acum.
Am ţinut secretul ca să protejăm recolta. Stareţa a camuflat zona.
Iar Anton face ce ştie mai bine.
Nu m-ai văzut jucând darts. Dar mă pricep şi la asta.
Anton, n-o lua ca pe o jignire, dar de ce eşti aşa de...
Mic? Din cauza Corei.
Ea şi Regina m-au vrăjit să fiu cât un om.
- Îmi place. - Gata cu leneveala! Treci la treabă!
Piticilor le place munca, nu glumă!
- Mă bucur să te văd, Emma. - Şi eu.
Vreţi să deschideţi un portal ca să vă întoarceţi în Pădurea Fermecată.
Cum rămâne cu căpcăunii şi pericolele?
- Le putem rezolva. Vom reuşi din nou. - O putem lua de la zero, Emma.
Te-ai răzgândit? Vrei şi tu să pleci?
Am decis cu sufletul, nu cu mintea.
După ce i-am făcut Corei,
cred că soluţia e să readuc pacea în tărâmul nostru.
Va fi bine pentru întreaga familie. Pentru Henry, pentru tine...
Suntem de acolo. Tu eşti de acolo.
- Lumea asta e casa mea. - Dar te-a tratat cu cruzime.
Dacă ne întoarcem, ai putea avea parte de un final fericit.
Asistentă!
Aici era o pacientă amnezică. Unde e?
- Belle? Ar trebui să fie aici. - Unde e?
VIZUINA IEPURELUI
- Domnule Gold? - Cineva apropiat a dispărut.
A lăsat doar o cutie de chibrituri din văgăuna asta infectă.
Infectă? Serios?
- Da, o să facem curat. - Nu înţeleg.
Ar fi ultimul loc unde ar veni.
Nu vă place Vizuina iepurelui?
- Cum arată? - Păr brunet, ochi albaştri frumoşi.
Un accent pe care nu-l poţi uita. O cheamă Belle.
Belle? Sunteţi sigur? După descriere, e Lacey.
Cine naiba e Lacey?
- Belle? - Mă cheamă Lacey.
Ar trebui s-o cheme Fast Eddie, fiindcă e o escroacă.
- Mă mai ţii minte? - Tipul care a venit la spital? Da!
Dar acum ţin minte cine sunt. Sunt Lacey.
Scuză-mă, îmi stai în cale.
Îmi trebuie un alt şorţ.
Sunt la uscat, pe frânghie.
- O să mai dureze. - Bine. Curăţă-l şi pe ăsta.
Mă întorc mai târziu.
Toate astea fiindcă a încercat să fure o baghetă magică?
Nu, fiindcă a încercat să fure de la mine, Întunecatul.
Cine încearcă e jupuit de viu. Toată lumea ştie.
Ba nu, nimeni nu ştie.
Vor afla după ce găsesc trupul
Te-a trimis să termini treaba?
Nu, deloc. Poftim, bea asta.
Nu pot accepta să mai continue. E inuman!
Da, sunt perfect de acord.
Dar mă tem că îşi va vărsa furia pe tine.
O să-l înfrunt, ca o bestie ce e,
fiindcă nimeni nu merită să fie torturat.
- El e de altă părere. - Nu-mi pasă. Nu mă sperie el pe mine.
Grăbeşte-te! O să se întoarcă în curând. Mai repede!
O să te omoare dacă nu fugi şi tu cu mine.
Nu pot să fug. Am făcut un târg să-l slujesc,
ca să-mi apere familia şi regatul de căpcăuni.
Dacă plec, nu-mi va cruţa familia.
- Nu pot decât să-ţi urez noroc. - Mulţumesc. Du-te!
Ce i-ai făcut lui Belle?
Arăt eu a pirat înarmat cu un pistol?
- Ştii cine a împuşcat-o. - Lasă jocurile. Acum se crede altcineva.
Adică şi-a recăpătat amintirile. Cu plăcere.
Nu ale ei, ci cele din timpul blestemului.
Da, blestemul pe care mi l-ai dat tu.
N-am făcut decât să-i dau un imbold.
- Desfă ce-ai făcut! - Ştii că nu pot.
A trecut graniţa. Nu mai e cine era.
Amintirile pe care le are acum sunt reale.
- Lacey nu pleacă nicăieri. - Orice blestem poate fi distrus, drăguţă.
- O să mă ajuţi. - Şi dacă nu te ajut, o să mă omori?
- Nu mă omori. - Serios?
Te porţi exemplar datorită fiului tău.
Doar nu vrei să afle cine eşti cu adevărat.
Îţi sugerez să te obişnuieşti cu Lacey.
Bine. Voi găsi o cale.
- Dar ştim amândoi care e problema. - Da, sărutul iubirii adevărate.
Nu cred că noua concetăţeană simte ce simţi tu.
O voi face să simtă.
Ia uite farmecul care va câştiga uşor afecţiunea domniţei!
Se va îndrăgosti de tine la prima vedere.
N-a fost aşa, nu?
Voi reuşi. Altfel, îţi promit că cineva va suferi!
În sfârşit, suntem de acord într-o privinţă.
Succes, Gold.
Şi încă ceva...
...salut-o pe Lacey din partea mea.
Zece porţii de chili, fără fasole.
- Ţie şi piticilor nu vă plac fasolele? - Să spunem că ne-am săturat deja de ele.
- Ce puneţi la cale? - Aranjăm puţin peisajul.
E ocupat locul?
Fugi! Vreau o vorbă cu prinţul.
E în regulă, Leroy. Mă descurc.
- O vorbă despre ce, Gold? - Despre Regina.
A ajutat-o pe Belle să-şi recapete amintirile.
- Asta e bine. - Nu pe cele reale.
Acum se crede o cheflie îmbrăcată sumar pe nume Lacey.
Are o viaţă falsă, cum aveai tu cu Kathryn, pe vremea blestemului.
Doar că a ei e stropită din belşug cu alcool.
- Ce vrei să fac? - Vreau să ştiu cum ai reuşit.
Chiar şi când aveaţi amintiri false,
David Nolan a cucerit inima lui Mary Margaret.
- Vrei să te ajut? - N-am venit pentru lasagna la suprapreţ.
- Mi-ai pus soţia să ucidă o fiinţă. - Care v-ar fi ucis pe toţi.
Dacă nu vrei să mă ajuţi, bine.
Dacă vrei, pentru prima dată în viaţă, îţi voi fi îndatorat.
Bine.
Când Regina ne-a blestemat pe mine şi pe Mary Margaret,
mai rămăsese în noi o fărâmă din Albă-ca-Zăpada şi Făt-Frumos.
Cum o trezesc pe Belle?
Arată-i-l pe bărbatul de care s-a îndrăgostit.
Încerc să nu fac zgomot.
Nu promit acelaşi lucru în numele prizonierului nostru.
Belle! Unde a dispărut?
- L-am lăsat să plece. - Ce-ai făcut? Era un hoţ!
- Asta nu-ţi dă dreptul să-l omori. - Îmi dă toate drepturile!
Ia să ghicesc! Îl consideri un erou?
Fură de la mine pentru o cauză nobilă?
Citeşti prea multe cărţi, drăguţă! Uite-aşa!
Poate că aşa n-o să-ţi mai umpli mintea cu otrăvuri!
Nu l-am eliberat datorită cărţilor.
Am văzut binele din el. Voia doar să scape cu viaţă.
Asta ai crezut?
Hoţul a fugit cu mai mult decât viaţa lui.
Te-a păcălit, fată credulă şi nesăbuită!
Trebuie să fie o explicaţie. Nu ştim la ce îi trebuia bagheta.
A luat bagheta fiindcă râvnea la puteri magice!
Cei care fură obiecte magice n-au bune intenţii!
Nu!
Nu poţi şti ce e în inima unui om până nu-l cunoşti cu adevărat.
Vom vedea ce e în inima lui. Când o voi străpunge cu o săgeată!
Şi fiindcă îmi place să fac spectacol, voi trage săgeata cu arcul lui.
Şi fiindcă e vina ta, o să vii cu mine şi o să priveşti
cum sângele i se scurge din leş!
Tu o să-l ştergi de pe jos!
Încă un pahar pentru doamna.
Am pus ochii pe tine de ceva timp.
Mulţumesc, dar nu eşti genul meu.
- Nu vei şti până nu încerci. - Nu...
- Aşteaptă afară. - Nu e o idee bună.
Vino.
- Domnule Gold? Te-ai întors. - La fel ca tine.
Ce pot să spun? Îmi place atmosfera.
Ce mai e şi asta?
S-auzim "Panama"!
Îţi place Van Halen? Sigur îl preferi pe Hagar, nu-i aşa?
- Ce faci? - Nu ne leagă nimic.
Nu contează. Găseşte o portiţă.
Invit-o în oraş. Haide!
- Lacey? - Da?
Acum că ţi-ai revenit, am putea să petrecem puţin timp împreună.
- Să ieşim la o întâlnire? - Da.
Ştii că nu sunt Belle, cea de care tot vorbeşti?
Da, sigur.
Am auzit vorbindu-se de tine. Oamenii din oraş se tem de tine, dle Gold.
Nu te lăsa intimidată. Acordă-mi o şansă, te rog.
Bine. Diseară, la Bunicuţa.
La ora 20.00.
Nu e rău deloc, Don Juan.
Don Juan era vai de el până a făcut târg cu mine.
Chiar şi aşa, a acceptat să iasă cu tine.
- Felicitări! - Într-adevăr...
Acum trebuie s-o fac să se îndrăgostească de mine.
Citeşti despre tatăl lui Henry?
Sau poate despre bunicul lui?
Cât timp credeai că o să-mi poţi ascunde asta?
Ţi-aş fi spus, dar încercam să vă opresc pe tine şi pe mama ta să ne ucideţi.
- Ce caută aici? - Neal? Stai liniştită.
Vrea să fie cu fiul lui.
În primii zece ani, n-a vrut.
Dar nici tu n-ai vrut.
În loc să te preocupi de ceilalţi,
încearcă să fii aşa cum îşi doreşte Henry, înainte să-l pierzi de tot.
- De tot? Ce vrei să spui? - Nimic.
Faţă de tine, noi ceilalţi nu uneltim întruna ca să obţinem ce vrem.
Nu... Îmi ascunzi ceva.
Orice ar fi, poţi fi sigură de un lucru.
Voi afla.
Ai emoţii, domnule Gold?
Nu, deloc. Încercam să aleg ce voi comanda.
Ce naiba ai păţit? Ai dat o raită prin dulapul lui Ruby?
Eu şi Lacey vrem să comandăm. Doi burgeri şi două ceaiuri cu gheaţă.
De fapt, eu vreau pui cu parmezan şi vin alb.
- Adu şi sticla. - Bine.
Imediat.
Nu prea îmi plac burgerii. Nu ştiu...
Vei primi orice doreşti.
Eşti un tip rafinat, domnule Gold.
Nu mă aşteptam la aşa ceva din partea ta,
după tot ce am auzit spunându-se despre tine.
Da, reputaţia mea... Ce ai auzit?
Că eşti cel mai influent om din oraş.
Că ai ajuns influent fiindcă eşti necruţător.
Şi că atunci când oamenii greşesc faţă de tine, o păţesc.
Mulţumesc.
Deţin o prăvălie doar
şi procur obiecte greu de găsit.
Oamenii cred vorbele rele, dar, Lacey, aş vrea ca tu să le crezi pe cele bune.
Nu înţeleg de ce oamenii se tem de tine.
Eu văd un bărbat care n-ar face niciun rău nimănui.
Mulţumesc, Lacey. Aveam nevoie să aud aşa ceva.
Mai ales acum.
Nu poţi şti ce e în inima unui om până nu-l cunoşti cu adevărat.
Am spus ceva ce nu trebuia?
Nu. Am cunoscut pe cineva care mi-a spus exact acelaşi lucru cândva.
- Îmi pare rău. Rochia ta... - Iese cu puţină apă.
- Bine. - Bine.
Îmi scapă. Codrul ăsta e prea des.
- Ar trebui să ne întoarcem. - Şi să las hoţul să scape?
Ce-ar crede oamenii dacă aş cruţa viaţa cuiva care a furat de la mine?
Că în spatele bestiei există un om.
Nu există.
- De ce nu m-ai ucis când l-am eliberat? - Te-aş fi ucis.
Dar e greu să găseşti o slujnică bună.
Eu cred că nu eşti atât de întunecat pe cât vrei să se creadă.
În străfundul inimii tale, există iubire.
Iubire de altceva decât de putere.
Ai dreptate. E ceva ce iubesc.
Lucrurile mele!
Ba eşti pe cât de întunecat se spune!
Mai întunecat, drăguţă. Mult mai întunecat.
Ce faci în pădurea mea?
Iertare, şerifule, dar caut un hoţ.
M-a atacat cu arcul. L-am urmărit până aici, dar a dispărut.
Ştiu exact pe cine cauţi.
Dar ştiu şi cine eşti... Rumplestiltskin.
Deci am un renume! Excelent!
Da, şi o slăbiciune să faci târguri.
Îţi spun unde găseşti hoţul...
...dacă îmi dai ceva la schimb.
- Ce doreşti? - O noapte cu fătuca ta.
Nu e de vânzare.
Nu te poţi lipsi de ea o oră?
- 20 de minute? - Stai să mă gândesc...
Propun să facem alt târg.
Eu îţi înapoiez asta, iar în schimb,
tu o să-mi spui tot ce ştii despre cel pe care îl caut.
Fii mai grijuliu cu lucrurile tale.
Accepţi târgul?
Poftim? O să consider că ai spus "da".
Vorbeşte!
Îl urmăresc de ani întregi pe hoţul tău!
M-a distrus. A luat-o pe femeia pe care o iubesc.
Şi m-a făcut de râs în Nottingham.
- Unde îl pot găsi? - Cică se ascunde în pădurea Sherwood.
Iar numele lui?
I se spune Robin Hood.
Încă nu e târziu să facem cale întoarsă.
N-o să stau să privesc cum omori un om.
Poţi să te aşezi pe jos, dar de privit, o să priveşti.
Ăsta e scopul expediţiei noastre.
Să vezi consecinţele faptelor tale.
L-am găsit.
Aşteaptă pe cineva.
Femeia aia...
Cea pe care i-a luat-o şerifului.
E bolnavă.
- O să moară! - Da. Şi el o să moară.
Opreşte-te!
Am avut dreptate! De asta a furat bagheta magică.
Ca s-o vindece pe femeia iubită.
Tot hoţ e!
- Ea ar fi murit dacă el nu fura. - Acum o să moară el!
Iar ea o să spună ce se întâmplă când îl înfurii pe Rumplestiltskin. Aşa!
Acum o să vei mai bine.
Nu eşti obligat s-o faci! Ai în inimă o fărâmă de bine!
L-am citit bine pe hoţ. Şi te citesc şi pe tine.
Uite! E însărcinată.
Nu eşti tu omul care să lase un copil fără tată!
Nu!
Am fost descoperiţi! Marian, trebuie să fugim!
- Ce s-a întâmplat? - Am ratat.
Treci înapoi în trăsură. M-am săturat de pădurea asta.
- Nu te duci după el? - Nu merită strădania.
- I-ai cruţat viaţa. - Ce? N-am făcut una ca asta.
Arcul acela e magic. Nu ratează niciodată ţinta.
Poate că magia n-a mai avut efect.
Vii?
Ce naiba crezi că faci?
- Aţi venit împreună? - Da!
Scuze, n-am ştiut.
Pleacă în clipa asta!
- Ai păţit ceva? - Nu. Sunt teafără.
- Hai înăuntru. - Nu! Sunt bine!
- Bine? - Nu...
Ai venit aici fiindcă voiai să fii cu el.
Da.
Nu înţeleg... Credeam că întâlnirea mergea bine.
Nu, nu mergea.
- Ce? - N-a mers din start.
Am acceptat să ies cu tine fiindcă încercam să fiu drăguţă.
Dar eu nu sunt aşa, ci tu.
Asta îţi plăcea la mine! Latura cea bună.
Tot vorbim despre Belle?
Domnule Gold, îmi pare rău. Poate ea te-a iubit,
dar eu nu sunt Belle!
Nu, nu eşti...
Vii cu noi? Micuţul face cinste.
- Fac cinste? - Nou-venitul face mereu cinste.
Mergeţi voi. Noi ne îndreptăm spre casă.
Pe mâine!
Dar nu am bani. Serios. Nici măcar nu ştiu ce...
Domnule Gold, îmi pare tare rău în legătură cu incidentul de acolo.
- N-am ştiut că mai sunteţi împreună. - Nu suntem.
Deci e totul în regulă?
Fără resentimente?
Am încercat din răsputeri să mă comport exemplar.
Dar acum nu mai are rost.
Ca nimeni să nu te audă urlând...
Nu mai ai nevoie de arc.
Ba cred că o să-l păstrez. Nu se ştie niciodată.
Într-o bună zi s-ar putea să-mi fie de folosinţă.
Dacă nu mai ai nevoie de altceva...
Noapte bună, Rumplestiltskin.
Aşteaptă!
Ba e ceva...
Stăpâneşte-ţi bucuria, drăguţă. Acum ai încă o cameră de dereticat.
E minunată!
Are mai multe cărţi decât aş putea citi într-o viaţă.
Sper că deretici mai repede decât citeşti.
Ai făcut-o pentru mine?
Să nu văd un fir de praf pe vreo carte!
Nu zâmbi! Vorbesc serios.
Nu eşti aşa cum te credeam.
Mă bucur.
Trebuia să-ţi fac asta acum multă vreme!
Lacey?
Deci zvonurile despre tine sunt adevărate.
Da, până la ultimul.
Nu eşti aşa cum te credeam.
Mă bucur.
Chiar eşti pe cât de întunecat se spune.
Mai întunecat, drăguţă.
Mult mai întunecat.
- L-ai anesteziat? - I-am dat nişte coniac.
Nu ţine la băutură.
- Se pare că v-aţi distrat. - Am petrecut ziua în parc.
E tot mai iscusit cu sabia.
E de înţeles, având în vedere de unde provine familia lui.
Ce e?
Te-ai gândit vreodată să te întorci?
- Unde să mă întorc? - Acasă. Acolo de unde am venit.
Am încercat să uit locul ăla. N-am avut o copilărie de basm.
Ştii la ce mă refer. De ce întrebi?
Fără motiv.
August a venit în parc. El şi Henry se înţeleg bine.
Va dura până se obişnuieşte.
E mult mai simpatic în postură de copil. Nu-mi fură aşa mulţi bani.
Ar fi şi mai şi dacă şi-ar aminti ce voia să spună înainte să fie...
Resetat?
A spus că oraşul e ameninţat. De cine?
Mereu a fost criptic.
Nu te îngrijora, o să-ţi dai seama ce voia să spună.
Te cunosc bine, nu te opreşti până nu găseşti ce cauţi.
Bună, frumoaso!
- Totul e bine? - Mai mult decât bine.
Deschidem "pachetul"?
- Crezi că va coopera? - Nu-mi fac griji.
Nu cred că se va lăsa greu convins să ne ajute.
Ce te face să spui asta?
Dacă poţi miza pe cineva să-ţi facă treburile murdare,
poţi miza pe un pirat.