Din episoadele anterioare...
Cineva l-a ucis, ca să nu vorbească cu noi.
Vrei să foloseşti vrejul, ca să te întorci în Pădurea Fermecată.
Ascunzi ceva, iar eu o să aflu ce.
- Ai reuşi să aduci coletul? - E la marginea oraşului.
Prefer lumina.
Am petrecut suficient timp sub punte.
Dacă asta e tortură pentru voi,
ei bine, va trebui să vă străduiţi ceva mai mult.
Să te torturăm? Nu, vrem să-ţi oferim o slujbă.
Şi pe urmă îmi daţi drumul?
Scuze, dar deja mi-am îndeplinit ultima misiune.
L-am ucis pe Rumplestiltskin.
Sunt deja satisfăcut. Mi-am atins scopul existenţei.
Mi-aş fi dorit să fiu acolo, să văd cum l-ai înjunghiat.
- Ia te uită cine s-a prins! - Învăţ repede.
- Atunci ştiţi că mi-am făcut treaba. - Nu prea cred!
Ia uită-te niţel!
Nu...
- Nu! - E viu, Hook.
Te-a învins!
Tipul ăsta are puteri imense, amice.
E de neatins. Nu vei mai avea altă şansă să-l răpui.
O, ba da!
- Nu fără ajutorul nostru. - Cum mă puteţi ajuta voi?
Ştim cum să ucidem creaturi magice.
- Şi preţul? - Vreau să găsesc pe cineva.
Pe tatăl meu. A fost adus aici cu mult timp în urmă.
Şi de ce crezi că te pot ajuta să-ţi găseşti tatăl?
Fiindcă o ştii pe cea care l-a luat, Regina.
Ne-am înţeles?
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
- E gol, maiestate. - Mersi, Berkley, văd şi eu.
Albă-ca-Zăpada se ascundea aici, dar acum nu mai e.
Cineva a avertizat-o şi a fugit.
Răspândiţi-vă şi aduceţi-mi sătenii!
Să mergem!
Intră aici!
Albă-ca-Zăpada v-a trădat.
Şi-a otrăvit tatăl,
pe iubitul meu soţ şi milostivul vostru rege.
Voia să urce ea pe tron.
Acum stă pe lângă satele mărginaşe,
o ucigaşă, o hoaţă, o trădătoare.
Informaţiile care vor ajuta la prinderea ei vor fi răsplătite.
Nimeni?
Nimeni nu vrea aur? Nu?
Adică a locuit aici şi nu a văzut-o nimeni?
- Ce să facem, maiestate? - Ucideţi-i pe toţi, fără îndurare!
Găsiţi-o pe Albă-ca-Zăpada!
Dacă ne întoarcem în Pădurea Fermecată,
chiar o lăsăm aici pe Regina?
Nu o putem lua cu noi, e prea periculoasă.
Dar lui Henry n-o să-i placă.
E mama lui, în ciuda tuturor ororilor.
Mary Margaret, ororile vor continua.
- Vrei să-i acorzi încă o şansă? - De fiecare dată, greşeşte.
Ce facem?
În loc de a doua şansă, îi dăm de făcut o alegere.
Se întoarce şi trăieşte în temniţa lui Rumple.
Sau rămâne aici.
În temniţă?
Nu prea cred!
- Rumplestiltskin! - Văd că-ţi prieşte puterea.
Ai căpătat culoare în obraji.
Nu îi înţeleg.
Le-am oferit o avere şi tot o protejează!
De ce îi sunt loiali ei şi nu mie? Eu sunt regina lor.
Tocmai ai măcelărit un sat.
Poate de asta îţi spun regina cea rea.
Dar nu sunt rea!
Îmi spun aşa din cauza ei. Ea e cea rea.
Sunt supuşii ei, dragă.
Va trebui să te mulţumeşti cu frica lor. Nu te vor iubi niciodată.
Ba da.
Când ea va fi moartă.
Atunci îmi vor vedea bunătatea.
Da, prin ruinele fumegânde ale caselor lor... Aşa e, clar!
În timp. Moartea ei va duce la asta.
Şi o s-o găsesc. Se pare că trebuie s-o fac singură.
În costumaţia asta, ar trebui să fie uşor.
Învaţă-mă vraja mamei, ca să mă pot ascunde.
Mama ta a învăţat-o în luni de zile.
Tu? În câteva săptămâni, vei putea să schimbi culoarea părului.
Poate ceva şuviţe.
Dacă nu pot eu, poţi tu. Fă tu vraja.
Dacă o fac, nu o vei putea controla tu.
Şi nu vei avea puteri cât eşti sub vrajă.
Nu voi avea nevoie dacă sunt suficient de aproape
să îi rup gâtul cu mâinile goale.
Văd că eşti hotărâtă. Odată ce termini, caută-mă.
Doar eu te pot schimba la loc.
- Şi care e preţul? - O problemă plictisitoare de stat.
Vreau să tai negoţul cu regele George.
- De ce? - Vreau să fie falit. Ce contează?
Bine, fie. Fă-o. Timpul e preţios.
Nu mă simt diferit.
În afară de zdrenţele astea.
Dar asta va vedea lumea.
Excelent! Mai zdrenţăroasă nu se putea.
Ai grijă. O regină ce umblă printre cei de rând
ar putea auzi chestii neplăcute.
Nu va conta.
Când voi termina, mă vor ridica în slăvi
lângă rămăşiţele ei fumegânde.
Bună dimineaţa, Henry.
- Ce cauţi aici? - Mi-era dor de tine.
Şi voiam să-ţi arăt ceva.
Emma, Mary Margaret şi David nu ţi-au arătat asta, dragule.
Au crescut boabe fermecate de fasole.
Vor să te ducă în Pădurea Fermecată, dar fără mine.
Poate mergem cu toţii, dar nu ţi-au zis încă.
Nu... Nu mă vor lăsa să-i ajut.
Nu văd binele din mine, aşa cum ai făcut-o tu.
Văd doar regine cea rea în care m-au transformat.
Şi nu mai vreau să fiu ea.
E şansa mea să mă întorc şi s-o iau de la capăt.
Să fiu eu eroina din poveste.
- Ţi-ar plăcea, nu? - La nebunie.
Iată cum vom proceda.
Blestemul are o măsură de siguranţă.
Ca un buton de autodistrugere?
- Ca şi când nu l-ai fi aruncat? - Da.
E ca şi când ai da timpul înapoi.
E uimitor. Şi ce se întâmplă cu oraşul?
Dispare, pentru totdeauna.
Dar nu-ţi face griji, putem să plecăm înainte.
Înapoi în Pădurea Fermecată, folosind asta.
- Şi toţi cei din oraş? - Mor.
- Poftim? - Nu am de ales.
Câtă vreme sunt alţii în viaţa noastră,
nu vei putea fi al meu.
M-ai iubit cândva! Dacă ei nu mai sunt, mă vei iubi iar.
Şi mă vei vedea aşa cum sunt, o eroină.
Dacă îi ucizi pe toţi, eşti rea.
Eu? Ei ne ţin despărţiţi, ei sunt cei răi.
Cum aş putea iubi pe cineva care e în stare de asemenea orori?
- De ce mi-ai zice aşa ceva? - Nu am cu cine să vorbesc.
- O să te opresc. - Tot ce am zis se va petrece.
Niciodată. De ce te-aş lăsa?
Fiindcă nu-ţi vei aminti nimic.
Mamă? Ce cauţi aici?
Am venit să te salut. Îmi era dor de tine.
De ce nu-mi arăţi hrănitorul de păsări?
Sunt sigură că păsărelele vor fi fericite.
În faţă, oameni buni, hai!
Încercaţi-vă norocul!
Poftim, nu fii timid!
E... e regina.
Regina cea rea! Un pas în faţă şi înfigeţi-i o săgeată în inimă!
- Nu e bine! - De fapt, e aranjat.
Nu o puteţi nimeri în inimă. Nu are una!
- Moarte reginei celei rele! - Moarte!
Ucideţi regina!
Cum puteţi face asta! E regina!
- Albă-ca-Zăpada e regina noastră! - E o hoaţă!
- O ucigaşă şi un pericol! - Minciuni! Regina e rea!
Dar nici nu o cunoaşteţi.
Sunt recunoscător pentru asta.
S-o ardem! Să vedem cum îi place!
Nu, nu! E trădare! Nu voi accepta!
La o parte! Mişcă!
Era şi cazul, unde aţi fost?
- Tu ai făcut asta? - Sigur că nu! Voiam să-i opresc.
Aşa vi se pare şi vouă?
Mie mi se pare că o vagaboandă vrea să ardă o efigie a reginei.
Deşi, sincer, chiar seamănă cu ea!
Cum îndrăzneşti! O să plăteşti cu capul, Rivers!
Cum îţi permiţi să i te adresezi aşa unui cavaler?
Vă cunosc numele, imbecililor,
fiindcă eu sunt regina.
Eu sunt. Şi pot s-o dovedesc!
Dă-mi drumul! Berkley!
Căpitane!
- Nu arăţi prea bine. - Într-adevăr.
- Am venit să-ţi cer protecţia. - Faţă de Gold?
Sunt surprinsă că-ţi arăţi faţa aici, ştiind că ai eşuat.
Avem probleme mai mari.
Greg Mendell, cel care m-a lovit când am împuşcat-o pe Belle.
E în cârdăşie cu o femeie.
M-a răpit în New York şi m-a adus la Mendell.
Vor să mă aliez cu tine, iar apoi să te trădez.
De asta mi-au dat drumul.
Atunci să facem noi o alianţă şi...
...să sărim peste partea cu trădarea.
- De ce te-aş crede? - M-am aliat cu mama ta cu un motiv.
Poate noi trei am putea să reînnodăm alianţa?
Mama a murit.
Veşti triste, într-adevăr.
Îmi pare rău. I se va simţi lipsa.
Să-ţi spun ceva, Regina.
O cunoşteam suficient ca să ştiu că cel mai mult îşi dorea
ca tu să învingi.
Am dat greş în răzbunarea mea.
Cel mai bine i-aş cinsti memoria ajutându-te.
Pot să...
Hai să-ţi arăt ceva.
Planul de evadare?
I-ar fi plăcut ideea.
Adusese vrejul fermecat,
ca să se poată întoarce cu tine.
Iar acum o să fac eu asta, alături de Henry.
Dacă o să mă ajuţi.
Aşa vom scăpa din distrugerea totală a oraşului.
Asta dacă am încredere în tine.
Distrugerea totală, deci şi a crocodilului, nu?
O, da!
Rumplestiltskin va muri.
Dacă mă ajuţi.
- Poftim. - Fără maioneză, nu?
Îmi pare rău.
- Încă urăşte maioneza, nu? - Fuge de ea ca dracul de tămâie.
Ce mai faci aici? În Storybrooke.
- Sunt multe de povestit. - Puţin zis!
Dar tu ştii asta cel mai bine.
Da, presupun că aşa e, dar eu îl aveam pe Henry.
- El m-a ajutat să trec peste asta. - La fel şi Neal.
Chiar şi aşa, e o nebunie aici.
Dacă lumea ar afla de locul acesta, ştii ce ar însemna pentru ei?
Emma, nu-ţi face griji. Poţi avea încredere în mine.
- E bine de ştiut. Ne mai vedem. - Pe mai târziu!
Îţi spun eu, Tamara e cea despre care ne avertiza August.
- Emma! - Lasă-mă cu Emma!
Henry e sus.
Uite, ştiu că ţi-a fost greu...
Nu. Nu e vorba de mine, ci de August.
A murit încercând să ne avertizeze despre o femeie, o "ea".
Tamara are o listă cu cei de aici şi cu ce nume din poveste poartă.
Nu te îngrijorează deloc?
Pot fi milioane de explicaţii.
Nu ştim nimic de ea. M-a minţit.
Nu pot avea încredere în ea.
Dar puterea ta nu e întotdeauna cea mai exactă din lume, Emma.
Mai ales când eşti emotivă.
Pentru ultima oară, nu simt nimic pentru Neal.
S-a întâmplat acum un deceniu.
Poate că aşa e,
dar să-i spui lui Henry că logodnica tatălui pune ceva la cale?
Henry va simţi că părinţii lui s-ar putea împăca.
Ţine-o pentru tine, te rog. Măcar până mai afli ceva.
Deci suntem pe treabă?
Am auzit tot.
- Parcă erai la duş! - Exact.
Operaţiunea Cobra reîncepe. O investigăm pe Tamara, nu?
Ia-ţi haina.
De asta e nevoie de doi? Ca să te cobor?
Nu. Era aşa, înainte de magie.
Te-am angajat acum un an, în ciuda faptului că bei.
Şi tu? Te-am biciuit primăvara trecută fiindcă ai întârziat.
- De unde să ştiu atâtea? - Nu-mi place deloc.
Hai să-i retezăm capul!
Rumplestiltskin!
Rum... Alba...
Nu te-ai întrebat dacă răzbunarea asta
nu e motivul pentru care nimeni nu ne iubeşte?
Când totul se va încheia, iar crocodilul va fi mort şi îngropat,
nu voi mai avea pentru ce să trăiesc, viaţa mea va fi pustie.
Poate că răzbunarea te va satisface, draga mea,
însă e un final, nu un început.
Pentru tine, poate, nu şi pentru mine.
Eu îl am pe Henry.
Distrugerea oraşului Storybrooke, ei bine,
mi se pare un preţ mic ca să trăim în tihnă.
De unde îl ai?
- Era al mamei. - Da.
L-a fermecat ca să pot urca pe vrej până în lumea noastră. Ea...
Nu-mi pasă. E al ei şi îl vreau înapoi.
Vrei să arunci lumea asta în aer şi de asta îţi faci tu griji?
Era mama mea.
- Şi prietena mea. - Greu de crezut.
Urmează-mă îndeaproape.
Cam nesigur.
Nu putea să-l ascunzi în dulap?
Trebuia să fie bine ascuns şi păzit.
L-am pus undeva unde nimeni nu ar crede că mă pot duce.
Da, păzit? Cine-l păzeşte?
O prietenă. A trecut prin multe.
Aici e o vrajă puternică care o ţine în viaţă,
indiferent sub ce formă se află.
Hook, de aceea e nevoie de doi.
Şi mai exact ce trebuie să fac?
Eu iau catalizatorul, iar tu?
- Ei bine, tu eşti diversiunea. - Poftim?
Maleficent, îţi stă superb în culori pământii.
Nu mişca, stai liniştită.
Ai febră. Aşa e cu tăişurile murdare.
Albă-ca-Zăpada.
Cum te cheamă?
Wilma.
Familia mea munceşte la moară.
Încântată, Wilma.
O să trăieşti, să ştii.
De cât timp...
- Când mă pot ridica? - În vreo două zile.
Am ales un loc bun.
Avem apă proaspătă, ierburi de leac şi vânat decent.
Dacă nu te deranjează să braconezi.
Nu ştii să...
Vreau să spun...
Erai prinţesă.
M-a învăţat cineva dintr-o altă pădure. E o poveste lungă.
Eşti căutată. E periculos să rămâi aici.
De ce ajuţi un străin?
O să-ţi curăţ rana, dar o să doară.
Aşa că ascultă-mă, bine?
E mai uşor de suportat dacă nu eşti atentă.
Când eram mai tânără, calul meu a fugit cu mine.
Urma să mă arunce din şa şi să fiu omorâtă.
Femeia asta care nu mă ştia a venit după mine.
M-a salvat. Şi-a riscat viaţa.
Iar asta m-a schimbat.
Mama mi-a zis mereu să-mi păstrez bunătatea.
Şi femeia asta mi-a dovedit că aşa e.
- Eşti bine? - Da. Te ascult.
- Asta te-a schimbat? - Da.
M-a învăţat că există legături autentice şi altruiste
între oameni, chiar şi între străini.
Gata, am terminat.
Ce s-a întâmplat cu străina?
A plecat.
Dar sper să se întoarcă într-o zi.
Operaţiunea Cobra se ocupa de ruperea vrăjii.
Acum vrem să păstrăm secretul oraşului. Ne trebuie un nume.
- Operaţiunea Tigrul. - De ce?
Avem nevoie de un motiv? Nu e nevoie de un motiv.
Vreau ceva legat de oraş, ceva ce se ascunde la vedere.
Atenţie!
Nu. Nu sunt ei.
Supravegherile sunt distractive.
Asta? Da, cam aşa e.
Mă gândeam că, până acum, am fi avut o grămadă de aventuri acolo.
Am fi călărit, am fi tras cu arcul...
Dar şi asta e frumos.
Tot îţi mai doreşti asta? Dacă ar exista o cale înapoi acolo?
- Există? - Nu, nu fi nebun.
Dar este o cale înapoi.
- Un bob de fasole, al uriaşului. - Eşti un puşti deştept.
E grozav! Ne-am putea lua un castel, eu, tu şi Neal.
- Stai aşa, nu! Nu suntem... - Fereşte-te!
Operaţiunea Călugăriţa a început.
Stai aşa, aproape am reuşit.
Şi odată ce găseşti dovada că Tamara e rea, nunta se anulează?
Henry, eu şi Neal nu ne împăcăm, ştii asta, nu?
Dar dacă e singur, s-ar putea întâmpla.
Dacă adăugăm nişte clar de lună, puţin vin...
Henry, ascultă-mă. Sunt pe urmele Tamarei din cu totul alte motive.
Du-te, hai!
A, da.
- Tu stai de şase. - Şi ce fac dacă e? Fluier?
Nu, e prea evident. Loveşte uşa.
Dă-i un şut, ca şi când eşti plictisit.
Ca şi când te-ai împiedica...
- Loveşte-o, bine? - Lovesc uşa?
- Am înţeles. - Acum du-te.
Te-am prins.
Henry, ce...?
Nu... eu am învăţat-o asta! Emma!
Nu erai aici şi uşa era deschisă. Apoi noi doar...
Emma, despre ce e vorba?
Tamara. Cred că te păcăleşte.
Mă păcăleşte? Cum anume?
Cred că legat de ea ne-a avertizat August.
Nu am vrut să-ţi spun nimic fără dovezi.
Bun, deci ai intrat în camera noastră ca să-mi menajezi sentimentele...
- Ai înnebunit? - Ne-a avertizat legat de o femeie.
Jumătate de glob, mersi! L-ai amestecat în asta?
M-a minţit! Mai ştii că depistez minciuna?
- Aşa zici tu, eu nu te-am crezut. - Ba da.
Ascultă-mă, are o listă cu toate personajele şi cine sunt.
Cel căruia vrea să i-o dea va deconspira oraşul.
Emma, eu am ajutat-o să facă lista.
Trebuia să o ajut să accepte locul ăsta. Nu ceva uşor.
Încearcă să facă faţă de dragul meu.
Ştiu cum pare, dar nu e aşa.
Chiar ţi se pare că sunt geloasă?
Bine, poate par nebună, dar hai să aflăm!
O scândură e desfăcută. Hai să ne uităm!
Dacă nu e nimic, fie, mă retrag.
Bine, sigur. Ce naiba!
- Puţin ajutor? - Bine.
Ascultă, ştiu că e bizar că Tamara e aici...
Nu face asta. Henry, hai să mergem.
E dimineaţă deja?
În fiecare zi.
Arăţi mai bine, cred că aproape ţi-a trecut.
Da, aşa cred şi eu.
Văd că nu-ţi pierzi timpul.
Se aude ceva. Poate e o patrulă. Am stat prea mult aici.
- Îmi dai arme? - Soldaţii sunt nemiloşi.
Dacă zvonurile sunt adevărate, regina a trimis vânătorul după tine.
Aşa este.
Groaznic!
Dacă ar fi în faţa ta, ai ucide-o pentru asta?
Regina vrea să rănească oameni.
Cred că suferă constant
şi caută vinovaţi.
Am locuit împreună şi tot nu a văzut că eram de partea ei.
Şi-a dorită răzbunarea mai mult decât iubirea.
Nu-mi pot imagina o asemenea viaţă.
Eu mă las condusă de iubire. Nu, nu aş ucide-o.
Nimeni nu e aşa de generos. Oamenii sunt răi.
Ba eu cred că sunt buni, chiar şi ea.
Doar se teme să nu pară vulnerabilă.
Chiar crezi că există bine în ea?
Ştiu sigur că există. L-am văzut.
Mi-aş dori să-şi acorde şansa să redevină acea persoană.
- Nu crezi că e prea târziu? - Niciodată nu e prea târziu.
Dacă ea...
Dacă şi-ar dori să se schimbe...
Dacă şi-ar dori să-ţi redevină familie, să fie bună,
ai ierta-o şi ai primi-o iar?
Dacă chiar şi-ar dori, mi-ar plăcea enorm.
Nici un pat nu mi-ar strica,
însă nu o să apară, nu mi-ar oferi aşa ceva!
Uneori oamenii te pot surprinde.
Nu...
Am ajuns mai departe decât credeam.
Oamenii ăştia au murit fiindcă m-au ajutat!
Nu, nu tu ai făcut asta.
Ştiu. Ea a făcut-o.
Retrag ce am spus! E prea târziu pentru ea.
Nu aş putea ierta-o niciodată.
Nu mai există nimic bun în femeia aceea, nimic!
Am greşit, niciodată n-a existat!
Dar când te-a salvat? De pe cal?
Despre ce vorbeşti?
Povestea ta, despre cum ai fost salvată.
N-am zis niciodată că a fost ea.
Am citit printre rânduri.
Tu erai...
Regina, magia te ascunde, dar tu eşti.
Da, eu sunt. Dar există bine şi în mine.
Dacă aşa înţelegi tu binele...
...nu vreau să am de-a face.
La naiba!
Rumplestiltskin!
- Cum? - Te surprind, aşa e?
Unii spun că sunt "izbitor".
N-aveai cum să supravieţuieşti.
Ei bine, trebuia să ştii deja că la asta mă pricep cel mai bine.
E uimitor că aproape m-ai convins.
Toată povestea aia despre un nou început, să-i omori, să pleci...
Aproape m-ai înduioşat. Chiar am crezut că ne-am înţeles.
Sincer, aproape renunţasem la plan.
- La plan? - Planul lor, dar mi-a plăcut.
Şi m-au salvat de nenorocirea aia în care s-a transformat Maleficent.
Îi cunoşti?
Au ceva puteri.
Pe care le folosesc împotriva magiei.
Destul!
Nu o să mai funcţioneze.
Să ştii că eu te cred legat de Tamara.
Aşa şi trebuie.
Când o să o şi dovedim, ne întoarcem toţi în Pădure.
Când ne întoarcem, Leroy, avem nevoie să ne ajuţi cu palatul.
- Nu arată prea bine. - Îl cosmetizăm, îl dărâmăm?
Îl ardem.
Nu.
- Ce s-a întâmplat? - Boabele de fasole au dispărut.
Nimeni nu fură de la un pitic.
Cine ar face asta?
- De ce nu ai venit? - Scuze, dragă, te cunosc?
Am o servitoare care promite.
Ştii cine sunt. Trebuia să mă preschimbi înapoi.
Da? Am zis că mă poţi chema nu şi că o să răspund.
Ţăranii nu au săpun?
Ridică vraja odată!
Îmi vreau puterile înapoi, ca să pot intra în castel.
Mulţumesc mult.
Ţi-am zis că nu va fi plăcut.
Vrei să auzi că ai avut dreptate?
Ei bine, aşa e.
Ce-mi place! Legat de ce?
Nu mă vor iubi niciodată.
Cât de trist, dar foarte adevărat!
Şi ce vei face acum?
Îi voi pedepsi.
Regina a murit.
Trăiască regina cea rea!
Tu mi-ai dat asta.
Păi ai insistat.
- Ştiai că o s-o vrea. - Corect.
I-au adăugat ceva ce-ţi blochează puterile.
Impresionant.
Deci micuţul Owen are propria magie acum?
Nu e magie.
E ceva mult mai bun, ştiinţă.
Încetează, nu va merge.
Poate vei scoate pielea,
însă conţine cele mai dure metale şi dispozitive cunoscute omului.
Acum contracarează fiecare părticică magică din corpul tău.
- Ea cine era? - Regina. Regina cea rea.
Da, eram regina.
Dar acum? Aici? Nu eşti nimic.
- Dar tu oare ce eşti? - Un om cu o misiune.
Şi faci asta doar ca să-ţi găseşti tatăl?
Deja ţi-am zis, nu ştiu unde e.
Ba da, dar nu asta e misiunea mea.
- Atunci care e? - Nu îţi spun.
Ia-o!