Din episoadele anterioare...
Ajută-mă să-mi găsesc tatăl. Batem palma?
- Boabele magice au dispărut. - Aşa scăpăm de distrugerea oraşului.
Blestemul are o măsură de siguranţă.
Tamara. Despre ea încerca August să ne avertizeze.
I-a aparţinut mamei. O vreau înapoi.
- Brăţara. - Blochează puterile magice.
Prinde-o!
- E ceva rău în viaţa ta. - Tata.
Îl pot trimite într-un loc lipsit de magie.
Ce lume nu are magie?
Trebuie să trecem dincolo!
Tati, te rog! Doar aşa putem fi împreună!
Nu, Bae! Nu pot!
Laşule! Ai promis!
- Nu încălca înţelegerea! - Sunt nevoit!
Tati! Nu!
Tati?
Tati!
Fereşte-te din drum!
GRĂDINILE KENSINGTON
Unde mă aflu?
LONDRA, ANGLIA
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
ŞASE LUNI MAI TÂRZIU
- Stai! Cine eşti? Ce vrei? - Te rog!
Nu-ţi voi face niciun rău. Doar...
Ţi-e foame?
Poftim, mănâncă după pofta inimii.
Cu adevărat?
Nu te las să mori de foame.
- Cum te numeşti? - Bae.
Bae? Ce nume bizar!
Eu sunt Wendy. Wendy Darling.
Ce-ar fi să dormim mai mult?
Maratonul e peste două săptămâni. Trebuie să mă antrenez.
Bagă-te la loc în pat şi facem cât sport vrei tu!
Ne vedem mai târziu.
Bine, pa!
- Iartă-mă! - Nu. Ştii bine...
- Aşteaptă! - Nu.
Dacă nu-l pupi, oricum o să-i simţi gustul.
Gold, n-am făcut nimic.
Te-ai holbat la ea şi ştiu ce-ţi trece prin cap.
- Aşa că pupă-mi tălpile! - Ce naiba faci?
- Nu te amesteca, nu te priveşte! - Valea!
Dă-mi drumul, băiete!
Mare mirare că nu l-ai transformat în melc!
În melc? Ce vrei să spui?
Lacey, aşteaptă-mă în prăvălie! Vin şi eu imediat.
Eşti incredibil!
M-ai căutat ani în şir. Apoi vin în oraş şi tu dispari.
- Nici n-ai cunoscut-o pe Tamara. - Ce-mi pasă de ea?
- Ne căsătorim! - N-o să ţină.
Nu cât încă o iubeşti pe Emma.
Nu te-ai schimbat deloc. O clipă, am crezut că nu e aşa.
Că meriţi să-ţi acord timpul meu. Se pare că m-am înşelat.
Totuşi, eşti aici.
Pentru Henry, nu pentru tine.
Ai face bine să nu te apropii de noi.
Nu-i nimic, nu e aici!
Când o vei găsi, nu-i vei face rău, nu?
Vrem doar boabele magice furate.
Nu pricep. De ce şi-ar lăsa Regina biroul descuiat?
Mai ales dacă ţine boabele magice aici.
Le ţinea aici.
- Au dispărut. - Ceva nu-mi miroase a bine.
- Regina n-ar lăsa asemenea probe. - Poate a folosit deja portalul.
Fără Henry? Nu cred.
Dacă a păţit ceva rău?
După sistemul de securitate, a fost aici pe la ora 06:00.
ANULARE A ALARMEI
- Au folosit un cod să intre. - De ce şi-ar anula propria alarmă?
- Nu ar face-o. - O fi furat altcineva boabele?
Regina nu e de găsit şi n-a dat niciun semn.
- Deci chiar a păţit ceva rău. - O vom găsi, îţi promit.
- Un singur om e mai puternic ca ea. - Gold.
E prea ocupat cu noua, adică vechea iubită.
Nu e mâna lui Gold.
- Ci a Tamarei. - N-ai cercetat-o deja?
- Poate nu destul. - Sau e vremea să-i dai pace.
August a fost atacat când a venit ea în oraş.
- Nu pare o coincidenţă. - Dacă te înşeli?
Nu putem lăsa totul pentru o bănuială.
De asta nu lăsăm nimic. Du-te la Gold!
Sigur ştie o vrajă care să-i dea de urmă Reginei.
- Tu unde te duci? - În camera Tamarei.
FABRICA DE CONSERVE DIN STORYBROOKE
- Ai pătruns în biroul ei? - Te-am dezamăgit eu vreodată?
Uite ce am găsit!
- Astea sunt ce cred eu? - Boabe magice.
Neal mi-a spus că deschid portaluri.
- Sigur ţi-a zis multe... - Lasă gelozia!
După ce terminăm, dau jos verigheta.
Capeţi asta în locul ei.
- Ce naiba e? - Nu ştiu. Era la Regina.
O trimit înapoi cu restul datelor.
Cei de la sediu vor fi extaz văzând ce am strâns până acum.
Mai am ceva de făcut.
- Grăbeşte-te! Primim curând ordine. - Nu va dura mult.
Orice ţi-ar oferi, nu merită.
Ba da, pentru că-mi oferă ajutor să-l ucid pe Rumplestiltskin.
Chiar ai încredere în ei?
Nu ştii pentru cine lucrezi.
Bună dimineaţa, Regina.
- Face parte din misiunea voastră? - Nu.
Chestia asta e personală. E vorba de tatăl meu.
- Ţi-am zis deja, a plecat din oraş. - Dar nu şi-a căutat unicul fiu?
Hook, îmi dai o mână de ajutor? Preferabil, cea întreagă.
Regret, amice, dar trebuie să te refuz.
Caută-mă când vei avea de gând să-l ucizi pe Rumplestiltskin.
Deci rămânem doar noi doi.
Ar trebui să mă sperii?
Da.
Aşa tratăm noi cu cei de teapa ta.
Şi da, va fi neplăcut.
Dar cât anume de neplăcut?
Ei bine, asta depinde de tine.
Acum spune-mi unde e tatăl meu.
Am adus cât de mult am putut.
Părinţii tăi n-au intrat la bănuieli?
Sunt adulţi. Nu văd decât ce le stă în faţa ochilor.
Chiar crezi asta?
Tată, te rog, lasă-mă să-ţi explic!
- De ce când te piteşti aici? - De câteva săptămâni. Era lihnit.
Vorbeam cu băiatul.
- Unde ţi-e familia? - Mama a murit.
Şi tata e mort.
- Îmi pare rău. Plec acum, domnule. - Nu pleci nicăieri.
Nu ai ce căuta pe străzi.
- Nu mă duceţi la casa de corecţie! - Nici gând. Vei rămâne aici.
- Poftim? - Bun venit în casa noastră!
- Trebuie să cercetez bine camera. - Care e problema, dră şerif?
- Unde ţi-e logodnica? - Aleargă. De ce o suspectezi acum?
- Regina a dispărut. - Şi crezi că ea...
Tot de Tamara te legi? Glumeşti!
A venit cu mine ca să mă susţină. Nu a răpit pe nimeni.
- Unde aleargă? - În pădure, ca în fiecare zi.
- De când e plecată? - De vreo două ore.
Contează? Se antrenează pentru maraton.
Dacă aleargă în pădure, de unde a adus nisip?
Poate aleargă şi pe plajă.
- Ce dovedeşte asta? - Că te-a minţit.
Prin urmare, pun pariu că a minţit şi în alte privinţe.
Sau poate chiar aleargă pe plajă.
Putem afla într-un singur fel.
Bae, vino la geam!
Ce este?
- Umbra vine în această seară? - Sper că da.
Ce anume?
Acum câteva săptămâni, cam pe când ai ajuns tu aici,
o umbră a venit la fereastră.
Doar că nu e a nimănui.
Poate face lucruri uluitoare.
Îşi schimbă forma şi poate călători între lumi.
Ştii de ce? Pentru că are puteri magice.
Orice-ar fi, promiteţi-mi că nu mai deschideţi fereastra aia!
Că nu veţi vorbi cu umbra.
- Nu fi caraghios! - Magia e periculoasă.
Are întotdeauna un preţ.
- Spui asta pentru că nu crezi în ea. - Ba cred.
Am văzut ce face magia.
Vin de pe alt tărâm, unde magia este pretutindeni.
Adevărat? Pentru că pare minunat!
Nu e aşa cum credeţi. Am plecat din cauza magiei.
Am pierdut totul din pricina ei.
- Mama şi tatăl tău... - Magia mi-a distrus familia.
Nu vreau să păţiţi la fel.
Dacă umbra se întoarce, nu vă apropiaţi de ea!
Bine, Bae. Îţi promit.
- Scuze pentru deranj. - Nu-mi amintesc să vă fi invitat.
- Prăvălia e închisă. - Nu pentru noi.
Avem nevoie de ajutor. Regina a dispărut, e în pericol.
- Exact cum îmi place! Scuzaţi-mă... - Nu prea cred.
Orice ai avea de împărţit cu ea, îmi eşti încă dator.
Lacey, scuză-ne. Am de discutat nişte afaceri.
Grăbeşte-te.
Pot încropi ceva ca să o găsesc.
Dar de ce vrea familia Făt-Frumos s-o ajute pe Regina cea Rea?
Pentru că-i sunt datoare după ce i-am făcut Corei.
Nu subestima puterea unei conştiinţe încărcate!
- Ce e asta? - Una dintre lacrimile Reginei.
De ce ai aşa ceva?
Pur şi simplu.
Dar e nevoie de două lacrimi pentru vrajă.
Vrei una de la mine?
Gândeşte-te la ceva trist. Ceva sumbru, lipsit de speranţă.
Ai de unde alege.
Perfect.
Când vei picura lacrimile în ochi,
se va crea o legătură între tine şi Regina.
Vei vedea prin ochii ei şi vei simţi tot ce simte ea.
- Cât are efect vraja? - Cât să vă ducă la ea.
- Cu asta, suntem chit. La revedere! - Mereu e o plăcere.
Deci este...
Este adevărat.
Am auzit tot.
Tu...
Tu chiar ai puteri magice.
Mai bine ai mai bea un pahar.
Nu e nevoie să faci asta. Ai trecut deja prin destule.
Tocmai de asta trebuie să o fac.
Sufletul mi-e împovărat din cauza a ce i-am făcut Reginei.
Dacă o găsesc, dacă o salvăm,
poate mi se va mai uşura povara.
Mary Margaret!
Bae, priveşte! E umbra!
Nu. Wendy, pleacă de acolo!
N-ai de ce să te temi! Nu ne vrea răul.
E de pe alt tărâm, unul magic. Dar nu e ca acela de unde vii tu.
- Wendy, te rog, nu o asculta! - Se numeşte Ţara de Nicăieri.
Acolo nu-s adulţi, iar copiii nu cresc niciodată.
Putem face orice vrem, chiar să zburăm!
E o păcăleală! Nu te duce! N-ai nevoie de magie! Ai familie!
Doar ea contează!
La asta am visat dintotdeauna. Dar tu nu crezi.
Wendy!
Unde crezi că o ascunde pe Regina? Într-un castel de nisip?
- Undeva trebuie să fie. - Emoţiile îţi întunecă judecata.
Chiar crezi că urmăresc doar să te despart de Tamara?
Ce vrei să auzi, Neal?
Că am murit cu zile că nu m-ai căutat nici la închisoare?
Că nu m-a durut că ţi-ai refăcut viaţa cu altcineva?
- Neal? - Bună!
Ce căutaţi aici?
- Credeam că alergi prin pădure. - Acolo încep, dar apoi vin pe plajă.
- S-a întâmplat ceva? - Regina a dispărut.
Doamne, ce groaznic!
Mă gândeam că o fi aici, dar se pare că m-am înşelat.
Sigur va fi găsită undeva.
Să-mi spui dacă te pot ajuta!
Ne vedem mai târziu.
- Emma... - Ar trebui să plec.
Voiam să-ţi iau locul în închisoare.
Mă ucide gândul că August m-a convins să renunţ la tine.
- Nu vreau să aud... - Dar eu trebuie s-o spun.
Am vrut să te caut.
Cred că mi-era prea teamă.
De ce?
Că nu m-ai ierta niciodată. Pentru că nici eu nu m-am iertat.
Nu a trecut nicio zi
fără să regret că te-am părăsit.
Emma, îmi pare rău pentru tot.
Şi mie.
- S-a rezolvat. - Te-au crezut?
Emma şi Neal cred că alerg pe plajă.
- Cum merge treaba cu Alteţa Sa? - Nu e prea cooperantă.
Dar asta se va schimba. Nu-i aşa, Regina?
N-ai habar cu cine ai de-a face.
Nu, tu n-ai habar cu cine ai de-a face!
Cu doi nătărăi, depăşiţi de situaţie, care fură magie?
Furăm magie? Asta crezi că facem?
Nu am venit să furăm magia, ci să o distrugem.
Locul magiei nu e pe această lume. Este păgână!
Am venit să purificăm lumea.
Credeţi că puteţi distruge magia?
Doar voi doi?
Cine a zis că suntem doar doi?
Suntem pretutindeni, Regina.
După ce am plecat din Storybrooke, în copilărie,
povesteam despre magie, despre ce văzusem
şi despre ce a păţit tatăl meu.
Oamenii, în general, nu mă luau în seamă.
- Dar unii au ascultat şi m-au găsit. - Cine?
Credincioşii. Cei care ştiu că magia există cu adevărat.
Că locul ei nu e în această lume şi sunt dispuşi să ia măsuri.
Asta vă e mica misiune? Să purificaţi lumea de magie?
- N-o să reuşiţi. - Ba da.
Am mai făcut-o şi o vom mai face.
Crezi că Storybrooke e unicul loc unde magia a trecut pe acest tărâm?
Magia face prăpăd de multă vreme.
Iar cei ca noi sunt aici să o oprească.
Mary Margaret, eşti teafără?
A fost groaznic. Am simţit cea mai cruntă durere cu putinţă.
Oriunde ar fi, Regina e neputincioasă. Nu poate riposta.
Ai văzut unde se află, cine o ţine acolo?
Îmi amintesc doar durerea.
- Şi urletele. - Bine.
Bine, concentrează-te!
- Orice detaliu ne poate duce la ea. - Nu ştiu.
Aveam mâinile legate.
Şi picioarele. Simţeam frigul.
Şi mirosea ciudat. A sardine...
Nu ştiu! Aş vrea să-mi amintesc mai multe!
- N-a văzut nimic? - Nu mare lucru.
A simţit că Regina suferă. Era frig. Ea era legată.
A spus că a simţit miros de sardine.
Vino imediat la docuri!
Aveam dreptate. Tamara n-a venit aici să alerge.
E acolo, împreună cu Regina.
Stai liniştit, eu sunt.
Nu credeam că te voi revedea.
- Cât am fost plecată? - Toată noaptea.
Mi s-a părut mai mult.
Timpul se scurge altfel în Ţara de Nicăieri.
Cum era acolo?
E o insulă unde nu-s adulţi care să-ţi spună ce să faci.
Acolo vieţuiesc sirene, zâne şi tot soiul de creaturi magice.
Atunci de ce te-ai întors?
Pentru că, pe înserat,
tuturor copiilor a început să le fie dor de părinţii lor.
Au plâns toată noaptea.
- De ce nu pleacă acasă? - Nu le îngăduie umbra.
Nu degeaba se cheamă Ţara de Nicăieri.
De cum pui piciorul acolo, umbra nu te mai lasă să pleci.
Tu cum ai scăpat?
M-a lăsat să plec pentru că nu mă voia.
Îşi dorea un băiat.
Se întoarce diseară, să-l ia pe unul dintre fraţii mei.
Ai avut dreptate când ai zis că magia este malefică.
- Îmi va distruge familia. - Nu.
Nu vă voi lăsa să păţiţi niciun rău!
De ce nu mi-ai spus mai demult?
Pentru că magia are întotdeauna un preţ.
Mă înstrăinează de cei care mi-s dragi.
Atunci nu ţi-a fost drag cine trebuie.
Ce mai poţi face?
Orice.
Dacă eşti Întunecatul, ai multe avantaje.
Nemurirea fiind unul dintre ele, nu?
Ai putea...
- Ai putea să mă păstrezi tânără? - Da.
Pentru că...
Pentru că atunci am putea să fim împreună veşnic.
Nimic nu ne-ar putea despărţi.
- Ce este? - Ar fi o chichiţă.
Care?
Deşi nemurirea înseamnă viaţă veşnică, pot fi ucis.
Există o profeţie, cum că cineva îmi va aduce pieirea.
Ştii la cine se referă?
Atunci scapă de el, opreşte-l!
E complicat. Există un obstacol.
Credeam că eşti un bărbat care trece peste orice obstacol.
Sunt.
- Sigur vrei să fii aici? - Nu te las singură aici.
Dacă Tamara mă va înfrunta, trebuie să mă poţi ajuta.
Dacă Tamara o ascunde aici pe Regina, dacă aici e bârlogul ei,
da, te voi ajuta.
- Ce naiba faceţi? - Poftim!
Ca să nu se mai întâmple.
Căutaţi în beci. Noi, la parter. Regina trebuie să fie pe aici.
E vremea să plecăm.
Ne-au dat de urmă.
Cine, Emma şi Neal? Credeam că te-ai ocupat de ei.
Aşa credeam şi eu. Să plecăm!
- Am nevoie de mai mult timp cu ea. - Greg, dacă eşti prins, se află tot.
Nici n-am fi ştiut despre oraş dacă n-ar fi fost tata.
Nu plec până nu aflu unde este.
Bine. Când termini, să vii la punctul de întâlnire.
Trebuie să mă grăbesc.
Îţi voi da o ultimă şansă.
Spune-mi unde e tatăl meu!
- S-a scurs timpul. - Aşteaptă!
Unde e?
A murit.
- L-am ucis în clipa când ai fugit. - Nu. Minţi!
Nu mă crezi? Vezi cu ochii tăi! L-am îngropat unde campai tu.
Mă îndoiesc că are prea mulţi vizitatori. Acum, ucide-mă!
Voiam doar să-ţi văd moaca...
Noapte bună, scumpii mei!
Avem treabă de făcut.
Fiţi fără grijă!
Umbra nu va lua pe nimeni în noaptea asta.
- Mulţumesc, Bae! - Îmi poţi mulţumi în zori.
Toată lumea să se bage în pat!
- Bae? - Nu vă temeţi!
Umbra e aici!
Hai în ascunzătoare!
- Unde e Michael? - Michael.
- Nu te duce cu umbra! - Michael!
Michael, dă-te înapoi!
- Îl vrei? Ia-mă pe mine în loc! - Bae, nu!
Dar făgăduieşte că le vei da pace!
- Bae, nu o face! - Nu las magia să distrugă familia.
E singura cale. Lasă-mă să plec!
Îţi mulţumesc, Wendy, că m-ai primit în familia ta.
Bae!
Simţi?
Ţi-a sunat ceasul.
E înfricoşător, nu-i aşa?
Nu vei mai face rău nimănui.
Nu mişca!
David! Nu o putem lăsa aici! Va muri dacă nu o ajutăm.
S-o ducem la stareţă!
- Emma, blocaţi ieşirile! - Ne ocupăm deja.
- Sunteţi teferi? - Da. Am găsit-o.
Dar Mendell vine spre voi.
- Greg Mendell? - Deci nu e vina Tamarei.
Ba da.
- Dar am fost ajutată. - Ce faci, Tamara?
Trebuie să scap lumea de magie. Locul ei nu e aici.
Tu ar trebui să înţelegi cel mai bine. E o otravă.
M-ai minţit.
- De când mă amăgeşti? - Asta e mai important...
De când?
De la început, de când am vărsat cafea pe tine.
N-a fost o întâmplare.
- M-ai păcălit, nimic n-a fost real. - Neil, ştiu că eşti un om bun.
Te rog să înţelegi că am o treabă de făcut.
Una importantă, cu care cred că eşti de acord.
- Nu m-ai iubit niciodată. - Nu.
- Nu te pot lăsa să pleci, Tamara. - Neal, nu mă sili să trag!
- Îmi pare rău, Neal. - Aşa şi trebuie.
- S-a terminat. - Ba nu.
Adio!
Emma!
Te ţin eu!
Trebuie să mergi la spital!
- Neal! - Emma!
- Nu ne poţi ţine pe amândoi! - Nu-ţi dau drumul!
- Trebuie. - Neal, te-a împuşcat!
O să mori, indiferent pe ce tărâm ajungi!
Ştiu. Dar, Emma, Henry are nevoie de tine.
Nu vreau să crească la fel ca noi, fără părinţi!
Nu da drumul mâinii! Am nevoie de tine.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Nu!
Nu...
Nu!
Tată.
I-am scos brăţara şi se va înzdrăveni dacă se va odihni.
Îşi va redobândi puterile magice.
Ce s-a întâmplat?
Ce este?
Unde e Neal?
S-a dus. Ea l-a ucis.
Ţara de Nicăieri? Nu! Nu mă duci acolo!
Cu grijă!
Aşa, băiete! Scapă de apa din plămâni!
- Cine eşti? - Sunt căpitanul Hook.
Bun venit la bordul corabiei Jolly Roger!
Emma, îmi pare nespus de rău.
Cum îi voi spune lui Henry?
- Tu m-ai salvat? - Da.
Crezi că te-am lăsa să pieri? Orice am avea de împărţit, suntem rude.
Unde sunt?
Unde-s Greg şi Tamara?
- Au scăpat. - Deci e încă la ei.
Ce anume?
- Îmi pare rău pentru tatăl tău. - Şi mie.
- Cei de la sediu ştiu ceva? - Da.
N-o să-ţi vină să crezi ce face!
- E un detonator magic? - Care va distruge Storybrooke.
- Nu. - Blestemul are măsuri de siguranţă.
- De ce anume îl ţineai la tine? - Voia să ne distrugă pe toţi.
Voiam să folosesc boabele ca să-l duc pe Henry în Pădurea Fermecată.
Şi să ne răpui pe toţi!
Chiar ne dezbatem motivele acum? Aveai de gând să mă părăseşti.
Sau mai bine discutăm despre ceva mai important?
Că nu mai am sub control detonatorul.
- Ce să facem cu el? - Vor să trecem la etapa următoare.
- Aşa repede? - Da.
Putem obţine ce vrem într-un singur fel.
Storybrooke trebuie ras de pe hartă.