Milah era o mândreţe de femeie, nu-i aşa?
Nu te teme, căpitane, o vei răzbuna.
Ştiu, vei merge până în pânzele albe ca să-l ucizi pe Rumplestiltskin.
Dle Smee, ce veşti ai despre captura de azi?
- Băiatul pescuit din mare. - Încă doarme.
E murat şi miroase a drac de mare, dar e viu.
De unde crezi c-a venit?
Sunt puţine alte corăbii în zonă, iar straiele lui nu-s de pe aici.
Dacă băiatul îi aparţine lui?
Precum cei răpiţi de pe celălalt tărâm. Pun pariu!
Da. Să fim noi aşa de norocoşi?
Norocoşi? Ne va căuta. Ştie acest tărâm mai bine decât noi.
Dle Smee, nu eşti tu expert în obiecte rare şi valoroase?
Dacă-i înapoiem băiatul,
poate ne vom asigura supravieţuirea în Ţara de Nicăieri.
Salutare, lup de mare! Ce noroc pe tine că eşti viu!
Noroc? Sunt prizonierul piraţilor, pe un tărâm magic blestemat.
Copiii cred c-au găsit paradisul când descoperă magia acestui tărâm.
Altfel de ce-ar pleca de acasă?
Eu am venit să salvez o familie care mi-e dragă.
Se pare că eşti un erou!
Ce ştii tu despre eroism, piratule?
Un pirat ţi-a salvat oasele de blestemul sirenelor.
Un pirat mi-a ucis mama şi mi-a destrămat familia.
- Şi tatăl tău? - M-a părăsit.
E un laş.
- Cum ţi se spune, băiete? - Nu-s silit să-ţi spun.
Te pot sili.
Dar, ca să vezi că nu toţi piraţii sunt de temut,
repet întrebarea: care ţi-e numele?
Baelfire.
Bun venit la bord!
De-acum, vei duce un trai de pirat.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Gold. Ce cauţi aici?
Fiul meu mi-a spus să nu mă apropii de el,
aşa că-mi petrec timpul cu nepotul meu.
Emma, vorbeşte cu Henry! Ne ocupăm noi de Gold.
- Emma! - Henry!
- Avem o veste proastă. - Nu-mi pasă.
- E vorba de fiul tău. - Ce-i cu el?
Tamara l-a împuşcat.
Poftim?
E mort?
A deschis un portal cu un bob magic. Neal, rănit, a trecut prin el.
S-a dus.
Bae nu trebuia să moară.
Greg şi Tamara au luat ceva de la Regina.
Un detonator magic din blestem, care poate distruge Storybrooke.
Dacă-l folosesc, oricine nu e născut pe acest tărâm va pieri.
Ştiu că ţi-e greu, dar avem nevoie de ajutorul tău.
Nu.
Ţi-au ucis fiul cu sânge-rece. Nu-i opreşti?
Nu ei mi-au ucis fiul.
Ci eu însumi.
Am adus magia pe acest tărâm ca să-l găsesc pe Bae.
Şi acum e mort.
Magia are întotdeauna un preţ. Şi iată-l!
Sunt pregătit să-l plătesc.
Dar vom pieri. Şi tu!
Da, m-am împăcat cu gândul ăsta.
E drept înainte.
Sigur şeful vostru nu vrea să muriţi când mina se va prăbuşi.
- Mişcă! - Cine vă dă ordinele?
Ştii ceva? Nu e treaba ta.
- Nici a noastră. - Nu?
Deci nu ştiţi cine vă e şeful?
Spre deosebire de tine, Hook, noi credem în ceva.
Avem încredere în cauza noastră sacră.
Am ajuns.
Cauza voastră sacră e să şterpeliţi târnăcopul unui pitic?
Regina ţinea asta în buzunar când ai dat-o pe mâna noastră.
E un detonator.
Oamenii noştri ne spun că târnăcopul e cel care-l activează.
Veţi distruge un întreg oraş, ucigându-i pe toţi locuitorii săi?
Da, inclusiv pe inamicul tău.
- Rumplestiltskin nu e imun? - Nimeni ca tine nu este.
Odată activat, nimic nu-l poate opri.
Întregul oraş va fi din nou o pădure.
Spune-ne, Hook.
Noi am pieri pentru cauza noastră. Dar tu, pentru a ta?
Fără îndoială.
DESCHIDEREA ÎN CURÂND
BIBLIOTECA PUBLICĂ DIN STORYBROOKE
- Henry! - Mamă!
- Regina, cumva... - Da. Diamantul a fost folosit.
- Deci vom pieri cu toţii? - Te-ai născut aici, deci vei scăpa.
Dar...
...voi fi singur.
- Îmi pare nespus de rău. - Nu! E vina ta. Opreşte tot!
Nu am cum.
- E vina ta! - Încetaţi!
Am rămas deja fără tată. Nu vreau să mai pierd pe nimeni.
Trebuie să lucrăm împreună.
Vocea inocenţei... Puştiul are dreptate.
- Asta e pentru ultima dată. - Drăcie!
Spune-mi ce cauţi aici sau nu te mai lovesc doar cu pumnul.
Degeaba mă ameninţi cu moartea. Oricum vom pieri cu toţii.
Regina ne-a spus că, din răzbunare, lucrai cu Greg şi Tamara.
Înainte să-mi spună că voi muri pentru asta.
Avem o problemă mai importantă.
De asta sunt aici: perspectiva morţii mi-a arătat
că-mi pun viaţa mai presus de răzbunare.
Ce-ar fi să ne certăm abia după ce oprim dezastrul?
Nu poate fi oprit.
Pot doar să-l încetinesc puţin, dar este inevitabil.
Ne poţi oferi timpul necesar.
- Pentru ce? - Să furăm boabele magice.
Îi ducem pe toţi în Pădurea Fermecată.
- Nu ştim unde sunt Greg şi Tamara. - Ştiu eu. Vă pot ajuta.
Te ajuţi doar pe tine. Cum să ne încredem?
Nu-i nevoie. Merg cu el. Îl împuşc dacă încearcă ceva.
- Eşti cam neprietenos. - Le explicam.
O însoţesc pe Regina, să vă oferim timp.
Mary Margaret, strânge-i pe toţi, ca să plecăm după ce luăm boabele.
Henry, până să pleci...
Îmi pare rău.
Am încercat să fiu cum voiai tu şi am dat greş.
Dar nu te voi lăsa singur.
Să ştii că te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Ce nu facem de dragul copiilor...
Căpitane, predă-le băiatul! Au ucis pentru mai puţin de atât.
Dacă le dăm ce vor, ne vor da pace!
Nu-l pot lăsa să plece, ştiind că e fiul Întunecatului.
N-a ajuns întâmplător aici. E mâna providenţei!
E cheia răzbunării mele. Nu-l voi pierde.
- Ştii cine suntem? - Sunteţi ciracii lui.
Căutăm un băiat eşuat în mare, în apropiere.
Un băiat de care el e foarte interesat.
Mă tem că plecaţi cu buza umflată.
Cum vezi, aici sunt doar adulţi.
Lasă-ne să cercetăm corabia.
Chiar vă rog.
Ţi-am zis, aici suntem doar eu şi echipajul meu.
Eşti nou-venit pe acest tărâm, aşa c-ar trebui să te avertizez.
Ştii ce le face el celor care îl mint?
- Nu, dar presupun că e dureros. - Într-adevăr.
Le smulge umbra, separând-o de trup.
O smulge.
Dacă-l găseşti pe băiat, ştii cui îi aparţine. Rămas-bun!
Credeam că piraţii îşi văd doar propriul interes.
Mai ai multe de învăţat, băiete.
Dlui Gold nu o să-i placă că am intrat.
Un semn sigur al năpastei ce stă să vină: jefuitorii.
Nu jefuim dacă lucrurile deja ne aparţin.
Ne trebuie halba lui Hapciu, să-i redăm amintirile.
- Aveţi cum? - Stareţa a aflat ce e de făcut.
Trebuie să bea asta din halba lui, la care ţine.
A găsit soluţia problemei amintirilor taman azi?
- Când suntem la un pas de moarte? - Cine o să moară?
De mult cerceta asta.
Când l-a transformat pe August în Pinocchio, a găsit ingredientul.
Un fir din părul lui Pinocchio, cineva care nu a fost blestemat.
Îţi vei trezi prietenul să-i spui că e pe cale să moară?
- Nu vreau asta... - Taci, Clark!
Vrea să fie cu familia lui, indiferent cât timp mai are.
- Nu dacă o să mor! - Să-l ducem la Bunicuţa.
Băieţi, dacă nu aş avea familie, tot aş muri?
Chiar nu cred că e nevoie...
I-am cerut încă o doză. Asta e pentru tine.
Ce-ar trebui să fac cu ea?
Belle mi-a reamintit cine sunt. Nu am uitat. Vreau să o răsplătesc.
N-o lăsa să moară crezând că se numeşte Lacey!
- Ce s-a petrecut? - Nimic.
FABRICA DE CONSERVE DIN STORYBROOKE
Sunt înăuntru! Să mergem!
- Timpul trece. - Asta înseamnă?
Te descurci pe mare!
- Dar, dar tot mi-e rău. - Îţi va trece.
Gândeşte-te că eşti o anexă a corabiei.
- Ai vrea să ţii cârma? - Nu mă pricep la navigat.
După ce prinzi şpilul, e floare la ureche.
Partea stângă se cheamă babord.
Partea dreaptă se cheamă tribord.
Cârmeşte două noduri spre babord!
- Bravo! Eşti marinar înnăscut! - Mersi.
Mi-ai povestit de mama ta, dar de tatăl tău nu.
Ce s-a ales de el? Te-a părăsit?
- E o poveste lungă. - O cunosc prea bine.
Când eram copil,
eu şi tata am urcat pe o corabie, ca să explorăm ţinuturile.
Într-o dimineaţă, dispăruse.
Se pare că fugea de oamenii legii.
A fugit în miez de noapte, ca să nu fie prins.
- Te-a părăsit? - Da. Exact asta a făcut.
Dacă-ţi spun ceva, promiţi că nu spui echipajului?
S-ar putea speria.
Tatăl meu...
Nu vorbesc despre el pentru că e Întunecatul.
Odinioară, era simplu om.
A vrut să mă apere când m-au recrutat în Războaiele cu Căpcăunii,
aşa că a căutat pumnalul Întunecatului.
Când l-a obţinut, puterea sa i-a devenit obsesie.
- Puterea lui stă într-un pumnal? - Da.
E singura armă care-l poate ucide.
Şi singurul lucru la care mai ţine.
L-a pus mai presus de mine.
Şi tatăl meu m-a părăsit.
Hook, în tot acest timp, ţi-a păsat doar de răzbunare.
De ce ţii morţiş acum să scapi cu viaţă?
Ştiu că eu lupt pentru familie. Tu pentru ce te zbaţi?
Pentru mine însumi. E un motiv întemeiat, crede-mă!
Fă linişte!
Dă-mi boabele magice!
Adică astea?
Nu! Am obţinut ce ne trebuia.
- Ce faci? Au boabele magice! - Nu pe toate. Am şterpelit unul.
- Unde-s restul? - Ce-mi pasă? Doar unul ne trebuia.
Supravieţuieşte să lupţi şi altă dată, amice.
Nu-s amicul tău.
Simt schimbarea! Parcă oxigenul ar fi absorbit din aer.
Nu oxigenul, ci magia.
Iată-l.
Când nu mai străluceşte, şi-a făcut treaba.
Atunci va fi un adevărat măcel.
Încerc să-i înfrânez energia cât pot.
Când vor obţine bobul, vom putea pleca.
Ca să încetinesc dispozitivul, îmi voi epuiza toată vlaga.
Nu vii cu noi, nu-i aşa?
Chiar îţi luai adio de la Henry.
Ştie că-l iubesc, nu?
- Nu! Trebuie să fie altă cale. - Aveai dreptate.
Totul se petrece din vina mea. Eu am creat acest dispozitiv.
- Merit să-mi ia viaţa. - Ce să-i spun lui Henry?
Că, la final, nu a fost prea târziu să fac ceea ce se cuvenea.
Regina, te rog!
Toţi mă consideră Regina cea Rea, inclusiv fiul meu.
Lasă-mă să mor ca simpla Regina.
Regina...
DL GOLD: AMANET ŞI ANTICARIAT
Pentru sfârşitul lumii.
O să amorţească teama.
Beau pentru asta.
Îmi pare rău. Şterg imediat!
- Las-o jos! - E doar o cârpă.
- A fost a cuiva important. - Mi-am cerut scuze.
Iarăşi ceaşca aceea. Ce reprezintă?
E ceva din trecutul meu.
Din trecutul nostru.
Îmi pare rău. Să nu ne certăm.
Belle...
Rumple...
Îmi pare rău.
Nu voiam să te trezesc doar pentru a muri.
Dar aveam nevoie de tine.
Ţi-ai pierdut fiul.
Îmi pare nespus de rău.
Am dat greş.
Am dat greş...
- Avem bobul magic! - Bine!
- Ai reuşit? - Da.
- Eşti teafăr? - E doar o zgârietură.
- Să mergem! Henry? - Unde e mama?
Regina ne va da timp să fugim. Dar...
Dar ce?
Nu va scăpa cu viaţă.
Nu!
Îmi pare rău. I-am promis că vei fi în siguranţă.
Dar nu putem face asta! Nu ne putem abandona familia!
Ştiu, dar asta vrea. Trebuie să ne salvăm.
Am salvat-o de spectru.
- Acum de ce e altfel? - Spectrul.
- Poftim? - L-am izgonit prin portal.
- De ce nu aruncăm şi detonatorul? - Nu ştim dacă va merge.
- S-ar putea. - Da!
E prea riscant. Nimeni n-o va face.
Ba da. Pentru că aşa se cuvine.
Albă-ca-Zăpada şi prinţul ne-au condus mereu spre victorie.
Îi lăsăm să ne conducă din nou?
- Da! - Contaţi pe noi.
- Eu. - Întotdeauna.
Mulţumim, Archie!
- Asta trebuie făcut. - Şi aşa vom face.
Nu am apucat să-ţi fim părinţi, dar dă-ne şansa asta!
Să facem ce se cuvine. Nu e prea târziu.
Nu vreau să-l ştiu singur, să crească la fel ca mine.
Planul poate eşua.
Bobul înseamnă o scăpare sigură. Vom supravieţui.
Dar e rău, Emma. I-am ucis mama.
- Ai fost nevoită. - Am făcut-o pentru că era simplu.
Am greşit. Aveam de ales. Era mai greu, dar era preferabil.
Te rog, Emma, scumpo...
Să alegem calea cea grea!
Altfel, ne clădim viitorul pe sângele vărsat al Reginei.
Bine.
Sunteţi nebuni.
Pe mine nu mă deranjează.
- Dă-o înapoi! - Dacă vrea, să moară pentru noi.
Noi ne înţelegem reciproc.
- Îţi porţi singur de grijă, nu? - Mi-a mers bine până acum.
Până nu va mai fi aşa.
Poate sunt proastă sau nebună, dar vom face asta.
Ni te poţi alătura, să fii unul dintre noi.
Sau poţi face ce ştii tu mai bine, dar de unul singur.
Câtă pasiune, Swan!
De ce faci asta de fapt?
Puştiul a rămas azi fără tată. N-o să-şi piardă şi mama.
Tatăl? Cine e tatăl lui Henry?
Neal.
- Baelfire? - Da.
Căpitane, de ce mai e Baelfire la bordul corabiei?
Băiatul e cheia răzbunării tale, dar la ce bun dacă vei fi mort?
- Ai grijă ce spui, Smee! - Ştii bine că el vrea băiatul.
Dacă nu i-l predai, băieţii îl vor lua oricum şi te vor ucide.
Eu sunt căpitanul! Eu dau ordinele!
Cine nu se supune, va fi pedepsit. Să se roage pentru mila sirenelor!
Înfruntă-mă, ticălosule!
- Ce te-a apucat, Bae? - Am găsit asta pe biroul tău.
Este... mama.
- De unde ai portretul? - Bae...
De unde? Tu eşti piratul care a ucis-o.
Nu ţi-am ucis mama.
Ne-am îndrăgostit.
Am fugit împreună în lume. Tatăl tău te-a minţit.
Era prea laş să-ţi spună adevărul.
I-a smuls inima din piept şi a zdrobit-o sub ochii mei.
De atunci, în fiece clipă, mi-am dorit să mă răzbun.
M-a părăsit?
Zi de zi, mama ta a regretat faptul că te-a abandonat.
Voiam să ne întoarcem după tine când ai fi crescut.
Poate soarta mi te-a scos în cale, ca să mă ţin de cuvânt.
Putem trăi cum voia Milah, ca o familie.
Nu! Nu te apropia!
Te-ai folosit de mine! Voiai să-mi ucizi tatăl.
Aşa este.
Mi-ai destrămat familia.
Puteai să-i fi smuls inima cu mâna ta.
- Bae, nu... - Du-mă la familia Darling!
Nu pot.
Nu putem pleca din Ţara de Nicăieri.
- Dar poţi sta sub protecţia mea... - Prefer să mă descurc singur.
Vreau să plec de pe corabie, piratule.
- Ce căutaţi aici? - Ai fi pierit pentru noi.
Eşti o eroină. Iar acum noi vom fi nişte eroi.
Vom deschide un portal, să aruncăm detonatorul.
- Nu ştiţi dacă va merge. - Trebuie să încercăm.
Toată lumea la o parte!
Emma?
E gol.
Hook.
- Văd că abia aştepţi să pleci. - Lasă-mă oriunde.
Crezi că vei supravieţui de unul singur?
- N-am avut de ales. - Acum ai.
E bine oriunde.
Înţeleg că eşti furios.
Dar nu trebuie să fie acesta finalul.
Corabia asta îţi poate fi casă şi familie. E de ajuns să vrei.
Nu e prea târziu să o luăm de la capăt.
Pentru tine, Bae, mă pot schimba.
Poate spui asta, dar eu ştiu că nu te vei schimba niciodată.
Pentru că-ţi pasă doar de tine însuţi.
Mulţumesc!
Că-mi aminteşti ce urmăresc de fapt: să-ţi ucid tatăl.
- Nu mă laşi să plec. - Cum m-ar ajuta asta?
Îl urăşti aşa de mult pe tata, încât nu vezi că eşti exact ca el.
Băiatul e la tine.
Va fi mulţumit?
Nu-l mai pot ţine în loc mult timp.
Mamă, tată...
Te iubesc, Henry.
Aş vrea să fi avut puterea să opresc tot.
Dar nu o am.
Poate că împreună avem destulă putere.
Suntem în viaţă!
- Emma! - Hai, ridică-te!
- Am reuşit! - Da.
- Henry are dreptate cu multe. - Aşa este.
Nu-i aşa, puştiule?
Henry?
Emma, ce este?
L-au luat.
Stai liniştit. Nu-ţi facem niciun rău.
Aţi încercat să aruncaţi în aer oraşul Storybrooke!
Da. Dar nu asta urmărim de fapt.
- Nu? - Am venit să distrugem magia.
Dar apoi am găsit ceva mai important, care a schimbat totul.
Pe tine.
Emma, nu ştii nici unde mergi!
Nu contează, trebuie să-l găsesc, chiar şi în iad!
Ultimul bob. Au deschis un portal.
Henry!
Nu!
Trebuie să-i putem urmări cumva!
Nu ştim unde. Hook a furat ultimul bob.
- Nu-mi pasă! - Nu-i putem urmări.
Nu-i putem lăsa să-l ia pe Henry!
- L-au luat pe Henry? - Da. Eşti Întunecatul. Fă ceva!
- Gold, ajută-ne! - Nu am cum.
De o viaţă încerc să-mi găsesc fiul pe celălalt tărâm.
- E cu neputinţă fără un portal. - Deci a dispărut veşnic?
Refuz să cred aşa ceva.
Ce e asta?
Hook.
- Ce naiba cauţi aici? - Vă ajut.
- E prea târziu. - Serios?
Parcă nu-ţi păsa decât de tine însuţi.
Trebuia să-mi reamintesc că nu e aşa.
- Să mergem odată! - Unde? Parcă salvam oraşul.
Am făcut-o deja.
Greg şi Tamara l-au răpit pe Henry.
Îmi ofer corabia şi serviciile ca să-i urmărim.
Minunat, dar cum le dăm de urmă?
Lăsaţi asta în seama mea. Vă duc eu unde trebuie.
Atunci, să mergem!
Belle, trebuie să plec. Tu rămâi aici.
Nu. De ce? Vreau să te ajut.
- Oraşul nu mai e în siguranţă. - Poftim?
Greg şi Tamara nu lucrau singuri. Vor veni şi alţii.
Nu putem lăsa oamenii în pericol.
După ce plecăm, respectă instrucţiunile astea.
E o vrajă de invizibilitate.
Oraşul va deveni imposibil de găsit.
Atunci cum te vei întoarce la mine?
- Nu te mai întorci, nu-i aşa? - Profeţia.
Băiatul îmi va aduce pieirea.
Dar e şi nepotul meu. Trebuie să-l salvez.
În cinstea lui Baelfire.
S-a stins şi nici n-am apucat să-mi iau rămas-bun de la el.
Înţeleg, dar şi eu ştiu un lucru:
că viitorul nu e mereu ceea ce pare.
Te voi revedea.
Baelfire ar fi foarte mândru de tine.
- Cine e? - Nu ştiu.
- E în viaţă? - Oarecum. Trebuie să-l ajutăm.
Ajutaţi-mă să-l ridic!
Aşadar, nu mai încerci să mă ucizi?
- Cred că da. - Excelent! Atunci te las în viaţă.
Ce loc este acela? Unde l-au dus pe Henry?
În Ţara de Nicăieri.
Acesta e băiatul? Pe el îl vrea?
Nu.
E ziua ta norocoasă, băiete. Scapi cu viaţă. Duceţi-l la ceilalţi.
Cu cine ne înfruntăm?
- Cine sunt Greg şi Tamara? - Nişte simpli pioni.
Manipulaţi de ceva mai important decât îşi pot imagina.
Habar n-au pentru cine lucrează.
- Cine anume? - Cineva de temut pentru noi toţi.
Dacă nu pe el îl caută, crezi că-l vom putea găsi?
Desigur.
Poate va dura, dar Peter Pan nu dă greş niciodată.