L-ai auzit pe Pan, ştii ce să faci cu el.
Da!
Tu eşti puştiul pe care Pan l-a căutat în tot acest timp?
Întreabă-l pe el. Termină!
Dacă nu rezişti la aşa ceva,
cum vei face faţă la ce îţi pregăteşte Pan?
Da!
Nu e rău.
Dar n-ar fi mai amuzant dacă aţi avea săbii adevărate?
N-am folosit niciodată o sabie adevărată.
Aici e Ţara de Nicăieri.
Iar tu ai inima celui mai fidel credincios.
Poţi folosi orice doreşti.
Trebuie doar să crezi, Henry.
Închide ochii şi crede că foloseşti o sabie.
Ce mai aştepţi? Haide!
Haide! Atacă! Continuă!
- Haide! - Da!
- Haide, Henry! - Da!
Îmi pare rău, a fost un accident.
Henry...
Nu ştii ce e cel mai bine când eşti un Băiat Pierdut?
Noi nu ne scuzăm niciodată.
Haide!
Da!
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
- Vrei o mână de ajutor, dragă? - E o glumă?
Nu, am vorbit serios.
- Ia te uită! - Ce este?
Se pare că Neal a marcat zilele în care a fost captiv.
Ce s-a întâmplat?
Ia priveşte!
Neal a încetat să mai numere.
Căci a scăpat de pe insulă.
A fost mai mult timp aici.
- Şi de ce...? - Fiindcă şi-a pierdut speranţa.
Ai înţeles asta din mâzgălituri?
Fiindcă aşa am făcut eu mereu când eram într-un orfelinat nou.
Număram până nu avea sens.
- Crezi că e la fel cu Henry. - Pan a zis că aşa va fi.
- Îl vom salva. - Da, ştiu asta.
Şi tu o ştii, dar Henry nu.
Pan vrea ca el să nu mai spere.
Şi ce? Vrei să-i trimiţi un mesaj? N-am văzut poştă în Ţara de Nicăieri.
- Ce propui? - Îl imităm pe Pan
şi începem să fim isteţi.
Trebuie să trimitem un semn că venim.
- Băieţii Pierduţi vor să ne ucidă. - Să ne folosim asta!
- Cum? - Urmează-mă, o să-ţi arăt.
- Swan. - Ce e?
- Pierdem timpul. - Eu...
Voiam doar să-ţi spun că şi eu cunosc sentimentul.
De a pierde speranţa.
Ştiu despre ce e vorba. Prin asta, tu...
Ştii tu, încerci să creezi o legătură cu mine.
Aşa că nu te obosi.
Nu am chef de asta.
Să-ţi dau un sfat, Hook. N-o să te placă niciodată.
- Aşa să fie? - Cum ar putea?
Eşti doar un pirat.
Mai cu viaţă, oameni buni!
Ancoraţi steagul de velatură!
Toţi pe punte!
Scuze, dle locotenent.
Sunt locotenent Jones, marinarule.
Căpitanul e în drum spre noi, cu noi ordine de la rege.
Înainte de sosirea lui, nava va fi curăţată de la proră la pupă...
Rom, marinare?
Ştie cineva ce păţesc marinarii care beau rom?
Se îmbată.
Şi beţia îi face lipsiţi de cuviinţă.
Dacă e un lucru care nu va fi tolerat pe această navă,
e lipsa de cuviinţă.
Nava mea n-a fost pe mâini mai bune.
Da, căpitane.
Aşteptăm ordinele regelui.
La posturile voastre!
Când m-a convocat regele, ştiam că doar un om va putea
să ducă la bun sfârşit această călătorie dificilă.
- Fratele meu mai mic. - Poate vrei să zici "mai tânăr".
Un dar în amintirea celei mai recente călătorii împreună.
Un sextant.
- Mereu ai fost sentimental. - Priveşte mai îndeaproape, frate.
N-am mai văzut astfel de marcaje.
- Spre ce tărâm straniu ne ducem? - Am ordine să nu zic până la sosire.
Dar, frate...
E misiunea visurilor noastre.
O misiune care va aduce pace în regat
şi glorie fraţilor Jones.
Călătoria unui erou.
Aşa ceva e de bună-cuviinţă.
- Comandante Boatswain! - Da, dle!
Pregătiţi-vă să înălţăm pânzele!
Grăbiţi-vă!
O capcană? Ăsta e planul tău?
Băieţii Pierduţi vin după noi, nu e nevoie să-i căutăm.
- Chiar crezi că-l vor trăda pe Pan? - Mersi de sfat. David!
Ne trebuie mai multe liane.
Mă ocup.
- Tu vii cu mine, piratule. - De ce?
Fiindcă ne trebuie mai multe liane.
Dacă doamna insistă...
De ce vrei să mai ţipi la mine acum?
Stai departe de fiica mea!
Poate avea grijă de ea, n-are nevoie să-i fii tată şi e bine.
Ce vrei să zici?
Că vei muri oricum într-o zi-două.
N-am ce face, dar, dacă mor...
- Când. - Va fi ajutându-mi familia.
Asta cineva ca tine nu poate înţelege.
- Dacă aş zice că poţi fi salvat? - Aş refuza.
Orice ne îndepărtează de la a-l salva pe Henry e egoist.
Desigur, tu ai fi de acord.
Slăbeşte-mă! Crezi că eu sunt egoist?
Îmi risc viaţa pentru voi în orice clipă când mă împotrivesc lui.
Te rog, nu nobleţea te aduce aici. Eşti aici pentru Emma!
Să-ţi mai spun ceva! N-o vei avea niciodată.
O să mă ocup de asta.
Atunci e bine că vei muri.
Tovarăşe, opreşte-te!
Nu mă lupt cu invalizii.
Tovarăşe? Tovarăşe!
- Mai bea. - Nu, mulţumesc.
Acum sunt bine.
Ba nu. Credeam că-ţi mai rămân câteva zile.
Arată-mi... Arată-mi!
Umbra Viselor e aproape de inimă. Mai ai câteva ore.
Trebuie să-i spui familiei.
Nu cât pot mai ajuta să-l salvăm pe Henry!
Nu te agita sau timpul îţi va fi scurtat şi mai mult.
Ce e asta?
O insignă din armată.
"Jones".
Îl cunoşti?
Da, a fost căpitanul meu.
Şi fratele meu.
Am ajuns pe insula asta infernală acum mult timp.
Era pe cureaua genţii lui, pierdută în duel cu Pan.
Probabil au adus-o ploile
de la furtuna care a distrus nava.
- De unde? - De acolo.
Piscul Mortului.
Credeam că a dispărut pe vecie.
- Ce anume? - Nu, e prea periculos.
Nu, nu, nu. Ce e prea periculos?
Dacă ştii ceva ce ne poate ajuta, nu te ascunde.
Dacă insigna a rezistat atâţia ani,
poate şi traista fratelui meu a rezistat.
În ea se află un sextant
ce ne poate ajuta să descifrăm harta lui Neal şi să scăpăm de pe insulă.
Ştiu cum îmi voi petrece ultimele ore. Îl vom găsi.
Poate vei ajunge în vârf, dar vei muri până să te întorci.
Vino cu mine, să te asiguri că sextantul ajunge la Emma.
Eşti gata să fii erou?
- Ascultă ordinul! - Da, dle.
Hărţi stelare? N-am mai văzut constelaţiile astea.
Nimeni nu le-a văzut.
Aşa e, mergem pe un nou tărâm, frate.
Inamic în pupa babord!
Sunt o fregată şi două corvete, ne ajung din urmă rapid!
Comandante de artilerie, scoate tunul de la babord!
Rămâi în aşteptare!
Efectuează ordinul!
- A fost cât pe ce. - N-o să putem scăpa de ei.
Ai încredere, locotenente.
- Întindeţi Pegasul! - Întindeţi Pegasul!
Ce e aia?
O velă ţesută din ultimele pene ale măreţei creaturi Pegas.
Legenda spune că era un cal zburător.
Ca şi noi. Ţine-te bine!
Spre destinaţie, locotenente!
O ţinem până dimineaţă spre a doua stea la dreapta.
Un sextant? Şi acum ne spui de asta?
- De unde ştim că nu minţi? - Nu ştii.
Dar nu mint. E cea mai bună şansă de scăpare.
- Nu uita că vom avea nevoie. - Şi ce mai aşteptăm?
Emma, aveai dreptate. Trebuie să-i transmiţi mesajul lui Henry.
Orice zi fără speranţă
îl aduce mai aproape de a deveni un Băiat Pierdut.
Eu şi tatăl tău trebuie să plecăm.
- Hook are dreptate. - Vrei să ne separăm?
E ultimul lucru pe care mi-l doresc, dar...
Dacă există şansa să ne ducă acasă...
- Emma, cât sunt plecat... - Să ascult de mama?
- Să ai grijă. - Am mereu.
Când îi trimiţi mesajul lui Henry, spune ceva şi din partea mea.
Spune-i...
Spune-i că bunicul îl iubeşte.
Bine...
Succes!
Şi ţie.
- E totul bine? - Da.
Doar că trebuie să plec.
Ne vedem curând.
Ţara de Nicăier e un loc periculos
şi nu poţi şti ce se va întâmpla.
David, o să fii bine.
În regulă.
Te iubesc.
Ce faceţi?
Vreţi să porniţi un război cu Pan?
Pan a început războiul când mi-a răpit fiul.
Dar asta nu înseamnă că tu eşti inamicul nostru.
- Ce e acolo? - Ciocolată.
Am zis că vrei să guşti ceva dulce.
Nu vrem să te rănim. Trebuie doar să-i dai un mesaj lui Henry.
- De ce să te ajut? - Ai avut familie
şi ai încetat să crezi că te poţi întoarce.
Suntem aici şi vă putem ajuta pe toţi.
Vă putem duce acasă.
Nu înţelegi?
Sunt aici fiindcă nu vreau acasă. Niciunul nu vrea.
Pan e un monstru. Uite ce ţi-a făcut!
Nu Pan mi-a făcut asta.
A fost Henry.
- Cum îţi e, tovarăşe? - Lasă-mă.
Vezi cum ne duci la sextant.
M-am refărit la despărţiri. Părea cam sumbru acolo.
Am făcut ce trebuie, din iubire.
Emma şi Mary Margaret vor înţelege.
Le vei spune de dincolo de mormânt?
Nu, tu o vei face.
Le vei spune că am murit eroic.
Dar nu le vei spune că eram mort de când am plecat.
Adică adevărul.
Ultima lor amintire cu mine nu va fi că le-am minţit.
De ce să te ajut?
Fiindcă, dacă n-ai fi furat fasolea,
n-ar fi reuşit să-l ia pe Henry, n-am fi pe insula asta,
nu m-ar ucide Umbra Viselor.
Corect. Măcar ţi-ai luat la revedere. Majoritatea nu au nici atât.
Ai pierdut pe cineva, nu-i aşa?
Aici începem urcarea. Mă duc primul şi îţi arunc funia.
Era fratele tău, nu?
Şi eu am avut un frate.
Un geamăn.
- A murit înainte să-l cunosc. - Eraţi doi?
De-abia suport unul.
Ţi-ar fi plăcut. Era un hoţ şi un mincinos.
Ţie ţi-ar fi plăcut fratele meu. Putea fi un nemernic căpos.
Aşteaptă aici!
Ce speră regele să găsească pe insulă?
O plantă.
Am traversat tărâmuri pentru o plantă?
Sursele spun că e magică, are puterea de a vindeca orice rană.
N-am mai înmormânta pe mare niciun marinar?
Pricepi importanţa misiunii.
Voi doi v-aţi pierdut?
Îmi păreţi pierduţi.
- Identifică-te, băiete! - Sunt Peter Pan, trăiesc aici.
- Tu cine eşti? - Căpitanul Jones.
Şi el e locotenentul meu.
Am venit la ordinele regelui.
Ale regelui zici?
Nu avem regi în Ţara de Nicăieri.
- Sunt doar eu. - Ce amuzant!
Căutăm planta aceasta.
Spune-ne, băiete, unde o putem găsi?
Regele v-a trimis după planta asta?
- O ştii? - Umbra Viselor?
E cea mai letală plantă.
- Regele vostru e nemilos. - Prostii!
- E medicinală. - E mortală.
De ce să te chinui în bătălii când poţi ucide o armată cu o plantă?
E posibil
ca regele să folosească otravă împotriva inamicilor?
Nu fi aşa naiv.
Băiatul ăsta se joacă cu noi.
Şi mă satur rapid.
Ar trebui să ne mişcăm.
Să nu ziceţi că nu v-am avertizat.
Nu-l ridica deocamdată.
Vreau să vorbim.
Singuri.
- Ce vrei? - Să-ţi ofer un târg.
Întoarce-te să lucrezi pentru mine.
Nu mi-e dor de asta.
Dacă ţi-aş oferi ceva foarte greu de obţinut?
- Îţi permit să pleci de pe insulă. - Tot nu mă interesează.
Dacă aş face târgul mai atrăgător?
Poţi lua pe cineva cu tine. Pe Emma.
Emma nu şi-ar părăsi fiul.
A mai făcut-o.
Iar tu poţi fi lângă ea, să-i alini suferinţa.
Ne ştim de foarte mult timp, Killian.
Am mai negociat în trecut.
Cred că e momentul perfect să reluăm acea relaţie.
- Şi dacă nu-s interesat? - Sigur că eşti.
Asta mi-a plăcut mereu la tine.
Te pricepi să supravieţuieşti.
- Ce vrei să fac? - Vei fi sub comanda mea.
- Vei face treburile mele murdare. - Care?
Când e momentul, îţi voi spune.
Dar întâi vreau un semn că mi-ai acceptat târgul.
Deci cuvântul meu n-ar fi suficient?
Doar mă cunoşti.
Îmi place acţiunea.
Voi şti că mi-ai acceptat târgul când îl voi vedea pe prinţ mort în vârf.
Asta vei vedea oricum.
Mai are câteva momente, datorită Umbrei Viselor.
Vreau să-l omori înaintea otravei.
Vreau să văd cârligul tău în corpul lui.
Şi dacă nu-ţi accept oferta?
Mai ţii minte ultima dată când nu m-ai ascultat?
Bea! Ştii că te ajută mereu să gândeşti.
Fir-ar al naibii, ţi-am zis să aştepţi!
Vorbeai cu cineva?
Vorbeam singur.
Un vechi obicei din nopţile însingurate.
Mă bucur să văd că bei ceva în timp ce faci asta.
Îmi cer scuze, tovarăşe. Deja nu mai e mult.
Clar nu arată a plantă medicinală.
Îl crezi pe băiat în loc să-l crezi pe regele nostru?
Băiatul ne-a arătat calea spre Umbra Viselor.
De ce-ar minţi legat de ea?
Ca să o ţină doar pentru el.
Crezi că regele nostru ne-ar trimite după ceva aşa periculos?
Sper că nu. Nu la asta m-am înhămat.
- Te-ai înhămat să-ţi asculţi regele. - Îl credeam om de onoare.
Aşa şi e.
Dacă e otravă, nu doar va pune capăt războiului,
ci va distruge o rasă întreagă.
Ce ştii tu despre asta?
Sunt fratele şi căpitanul tău. Mă vei asculta.
Nu.
Voi lupta cu inamicii mei, dar drept.
Atunci permite-mi să te scap de ideile greşite.
Frate, nu face asta!
Vezi?
Mă simt perfect. Ţi-am zis.
Regele nostru nu ne-ar minţi niciodată.
Să colectăm specimenele şi să plecăm de pe...
Liam?
- Killian. - Braţul tău!
Îmi pare rău, frate.
Nu... Nu!
Nu!
E prea târziu. Henry e deja un Băiat Pierdut.
Fiul tău e printre cei mai maliţioşi noi recruţi de o groază de timp.
- Nu-l lăsa să te convingă. - Daţi-vă!
- De ce? - Ca să-i smulg inima.
Atunci va face exact ce dorim.
Nu aşa acţionăm! Emma, putem găsi altă cale!
Serios?
Tu ce părere ai, Emma?
Cred că trebuie să vorbim cu fiul nostru.
- Nu putem comite aşa violenţă! - Ea da.
- Emma! - Fă-o, Regina!
Îmi pare rău.
Mary Margaret, îmi pare rău.
Nu trebuie să-ţi ceri scuze. Henry mă îngrijorează.
Ştiu, de asta sunt dispusă să o las pe Regina să facă orice.
Când vom ajunge la el, vreau să fiu sigură că graniţa există.
- Ce graniţă? - Între ce e dispusă să facă Regina
şi ceea ce eşti tu.
Voi face orice îl aduce acasă.
- Nu cu preţul acestei familii. - Nu va fi cazul.
- Ai dubii? - Să-i transmitem mesajul.
Vom face mai mult de atât.
Îl vom vedea.
Fiindcă tu oricum mori,
nu te deranjează dacă stau deoparte.
Da.
Ştiu de târgul tău cu Pan.
- Deci ai auzit? - Da, am auzit.
- Deci ştii că n-am acceptat. - Nici n-ai refuzat.
Nu vezi că asta vrea? Să ne învrăjbească?
A dat roade.
- Accelerezi otrava, tovarăşe. - Nu-mi pasă.
Trebuie să rezist cât să duc familiei mele sextantul. Du-mă la el!
Fratele meu nu şi-a pierdut traista aici. Am inventat asta.
- Dar insigna? - A fost pusă de mine, s-o găseşti.
De ce?
Nu veneai aici dacă îţi ziceam adevărul.
Adevărul?
Că m-ai adus aici să mor?
- Te-am adus să-ţi salvez viaţa! - Minţi!
Hai! Liam!
Liam, hai să te ducem înapoi la navă. Haide!
- Haide! - Am încercat să te avertizez.
Va muri de cum îi ajunge otrava la inimă.
Te rog...
E fratele meu. E tot ce mai am pe lume.
Poate nu trebuia să-l îndemni la asta.
E tare încăpăţânat, n-am vrut...
Mă poţi ajuta?
Poate nu ai senzaţia asta, dar azi e ziua ta norocoasă.
- E o cale să-i opreşti moartea. - Spune-mi.
Izvorul acesta.
Apele sale au puterea Ţării de Nicăieri.
Menţine tânăr acest tărâm şi tot ce e pe el.
Dacă bei din el, puterea sa vindecă orice rău.
Îţi mulţumesc.
Dar trebuie să te avertizez.
Magia are un preţ.
Iar izvorul acela nu face excepţie.
Nu părăsi insula decât dacă eşti dispus să-l plăteşti.
Desigur. Orice vrei e al tău.
Frate?
Tu să-mi spui "căpitane".
Ce s-a întâmplat?
Nu contează.
Să-l plătim pe băiat şi să plecăm.
Băiete, ce-ţi doreşti?
Băiete?
Nu vreau să mă lupt iar.
N-am venit să mă lupt, ci ca să-ţi aduc un mesaj.
- Familia ta e aici. - Poftim?
Sunt pe insulă şi încearcă să te găsească.
Inventezi asta fiindcă ţi-am tăiat obrazul. Să te răzbuni pe mine.
Nu inventez.
Priveşte!
- Henry, eşti bine? - Henry, mă auzi?
- Mamă? - Şi eu sunt aici, Henry.
Nu, e un truc.
Nu e niciun truc, jur că e real.
E Operaţiunea de Salvare Cobra. Noi suntem.
- Sunteţi aici? - Da, venim după tine.
Vine cineva.
E Pan.
Trebuie să plec.
- Trebuie să plec. - Te iubim.
- Cum te simţi? - În cea mai bună formă.
Killian, trebuia să te ascult.
Eu mă bucur că ai supravieţuit.
- Ce urmează, frate? - Vom dezvălui laşitatea regelui.
- Să sperăm că ţinutul ne e alături. - Ne va fi.
Să lupţi cu arme necurate e, cum spui tu, lipsit de cuviinţă.
Da!
Te voi urma până la capătul pământului, frate.
Pregătiţi-vă de aterizare!
Pământ!
Ce zici, Liam?
Vrei companie când vei raporta către amiralitate?
Liam? Nu.
Nu! Liam!
Liam!
Nu, nu, nu! Ajutor!
Ajutor!
Liam...
Fir-ar al naibii!
Tovarăşe, trezeşte-te!
- Dă-te jos de pe mine! - Uşurel!
Uite!
În plosca asta e apa care va opri otrava şi îţi va salva viaţa.
- De asta m-ai adus aici? - Da.
Ştiai că nu aş veni singur, că nu mi-aş lăsa familia.
Că eşti căpos. Da, m-am prins rapid.
- Dă-mi-o! - Trebuie să afli ceva mai întâi.
Fiindcă puterea sa vine de la insulă...
odată ce bei apa asta nu vei putea părăsi Ţara de Nicăieri.
E un preţ mic pentru ce primesc în schimb.
Şansa de a-mi salva nepotul.
De a-mi ajuta familia să ajungă acasă.
O întrebare.
De ce ţi-ai riscat viaţa pentru mine fără să ai nimic de câştigat?
Nu am făcut-o pentru tine, tovarăşe.
Crezi că e bine?
- E bine. - De unde ştii?
E fiul nostru şi acum are pentru ce supravieţui.
Ştie că venim şi nu îl vom dezamăgi.
Îmi pare rău că m-am îndoit de tine.
Eu doar...
Ştiu ce uşor e să te laşi cuprins de întuneric.
- Nu voiam ca tu... - Ea n-a făcut nimic, ci eu.
Pentru asta sunt aici. Suntem o familie fericită.
Puteţi lăsa armele, noi suntem.
- Unde e sextantul? - Mă tem că Pan l-a luat deja.
Nu mă plâng, dar ce-a fost...
Bine, mă plâng eu.
Ce n-aş da pentru un alt blestem de adormire.
Hook mi-a salvat viaţa.
Sigur vrei să le spui?
Am fost prinşi în ambuscadă de Băieţii Pierduţi.
Eram fără scăpare, depăşiţi numeric.
Dar Hook şi-a riscat viaţa
pentru a opri o săgeată otrăvită să mă lovească.
Datorită lui Hook sunt viu.
Dă-mi plosca ta, te rog.
- M-am gândit că merită aprecieri. - Mulţumesc.
În cinstea lui Hook!
Nu beau rom.
În cinstea lui Hook!
- Chiar i-ai salvat viaţa? - Te surprinde?
Tu şi David nu prea sunteţi...
Cum spui tu, "tovarăşi"?
Nu înseamnă că l-aş lăsa pe tatăl tău să piară pe insula asta.
Îţi mulţumesc.
Poate că e binevenită nişte recunoştină acum.
Da, pentru asta ţi-am mulţumit.
Atât valorează viaţa tatălui tău pentru tine?
Fii serios, n-ai face faţă.
Poate tu n-ai face faţă.
A fost...
Un lucru care nu se va repeta.
Nu veni după mine, stai cinci minute. Du-te după lemne de foc.
După cum ţi-e voia.
Asta îţi aparţine acum, căpitane.
Îmi vei fi mereu alături, frate.
Am jurat să-l servim pe rege şi ţinutul.
Ne-au trimis după o otravă de neimaginat,
cea care l-a ucis pe iubitul nostru căpitan.
Niciodată nu va mai naviga cineva spre acel tărâm blestemat.
Şi niciodată nu vom mai primi astfel de ordine!
Să îl servim pe rege, să-i purtăm războaiele?
Aceea e calea spre dezonoare.
Cine nu e de acord, să plece acum
sau să sară în mare.
Dar cei care rămân vor fi oameni liberi,
iar eu vă voi fi căpitan!
Vom naviga sub steagul purpuriu şi vom fi necruţători cu inamicii.
Vom lua ce ne dorim şi vom trăi după legile noastre.
Căci aşa se cuvine cel mai bine!
- Da! - Regatul nostru e corupt şi imoral.
Mi-au răpit fratele.
Iar acum eu le voi luat totul.
- Începând cu această navă! - Da!
- Aduceţi vopseaua de jos! - Domnule?
E vremea să rebotezăm nava asta.
Nu vom mai naviga cu Bijuteria Regatului.
- De-acum navigăm cu Jolly Roger. - Da!
Când vor veni după noi, vreau să ştie exact ce suntem.
- Piraţi! - Da!
Măcar între hoţi există onoare!
Viaţă lungă căpitanului Jones!
Căpitanul Jones!
Trebuia să fi acceptat târgul.
Nu pare să am nevoie de ajutorul tău cu Emma.
- Crezi că sărutul a contat? - Da.
Începe în sfârşit să mă vadă ca pe bărbatul care sunt.
Adică un pirat alcoolic cu o singură mână?
Nu-s adult, dar sunt convins că nu e atrăgător.
Un bărbat de onoare.
Spune-mi,
ce ar face un bărbat de onoare ca tine cu un mare secret?
- Depinde care e secretul. - Baelfire.
Neal. Oricum s-o numi acum.
Tipul pe care Emma îl iubeşte. Tatăl lui Henry.
- Ce e cu el? E mort. - Nu.
Mă tem că nu. E viu.
Şi nici măcar nu e asta partea cea mai bună.
E în Ţara de Nicăieri.
- E aici? - Da.
Îţi vine să crezi?
Sigur Emma ar vrea să ştie că tatăl lui Henry trăieşte.
Dar nu mi-ar plăcea să împiedice o nouă iubire.
Te las pe tine să decizi dacă îi spui sau nu.
Să vedem ce fel de bărbat eşti în realitate.
Ce face oaspetele nostru?
L-am drogat. Va dormi o vreme.
- Unde vrei să-l ducem? - Atârnaţi-l.
În partea aceea.
Lângă celălalt.