- Ai auzit? - Nu e nimic. Mergi mai departe.
- De unde a apărut? - Trebuie să-l fi scăpat ciclonul.
- Dragă, ce faci? - Ce ai vrea să fac?
Să o las pe seama lupilor?
- E superbă. - Da.
Ea a făcut asta. A doborât copacul.
Potoleşte-te, dragule. A fost doar vântul.
E doar un bebeluş şi are nevoie să o ajutăm.
Putem să o păstrăm?
Nu-i o idee bună. N-ai văzut ce-a făcut?
- Nu e ca noi. - Ai dreptate, nu e.
E singură şi vom avea grijă de ea.
Acum, purcede la drum.
Altfel, n-ajungem în Oraşul de Smarald până în zori.
- Cum îi spunem? - Cum ţi se pare Zelena?
Va fi cel mai fericit bebeluş din Oz.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Ţi-a luat mult timp să-ţi dai seama cum să ajungi în ţinutul acesta,
s-o pui pe Regina să arunce blestemul, ai aşteptat 28 de ani să fie rupt,
numai ca să fii cu fiul tău, iar acum s-a prăpădit.
Spune-mi, Rumple.
A meritat atâta osteneală?
Absolut.
Era sânge din sângele meu.
Nu ştii ce înseamnă asta.
Cum e, tată?
Ţi-a scăpat un loc.
Oricum te-ai simţi în sufletul tău, Zelena, nu uita să te arăţi veselă.
Ştiu, tată.
Copilă neglijentă! Nu mă atinge!
- Îmi pare rău, n-am ce face. - Adică nu te poţi controla.
- Dacă m-ai lăsa să învăţ cum să... - Atunci ar vedea toţi ce eşti.
O blestemată.
- Cum poţi să-i spui fiicei tale asta? - Fiindcă nu eşti fiica mea!
Gata, am spus-o.
După atâţia ani, cu mama ta moartă, îţi spun adevărul.
- Ce spui? - Nu eşti a noastră, Zelena.
Te-am găsit în pădure, într-un coş, căzută dintr-o tornadă.
Mama ta a vrut să te ia. A fost vrăjită de frumuseţea ta.
Dar aparenţa ascundea altceva. Răutatea ta!
Prefer să fiu rea, decât un beţiv trist şi bătrân!
Ce crezi că m-a împins să beau?
Şterge-ţi lacrimile. Afişează o expresie fericită!
Fă-mi micul dejun.
Nu vreau.
Dacă ţi-am pricinuit atâtea necazuri, de-acum înainte te voi scuti!
Unde crezi că te duci?
La singurul om care mă poate ajuta să găsesc o familie care să mă vrea.
La Vrăjitorul din Oz.
Ar trebui să pictez o ţintă pe Vrăjitoarea cea Rea.
Nu va încasa doar o săgeată când voi da de ea.
Ştiu că suferi, Swan.
Dar poţi jeli mai bine moartea lui Baelfire decât căzând pradă mâniei.
- Stai să ghicesc: romul? - Niciodată nu strică.
Prefer mânia, până termin cu Zelena.
Ascultă, nu răzbunarea te va face să te simţi mai bine.
Va face oraşul mai sigur.
I-am promis lui Henry că-l găsesc pe ucigaşul tatălui său.
Atâta pot face acum pentru el.
Nu se poate. Ai încercat să vorbeşti cu el?
Ştie că nu l-am văzut pe Neal de când m-a lăsat în puşcărie.
Dacă-i zic că taică-său e un erou, va părea că-l mint ca să-l consolez.
Poate vorbesc eu cu el.
Despre ce? Despre balsam de piele şi dermatograf?
L-am cunoscut pe Bae când era copil.
Poate că Henry va vrea să audă cum era tatăl lui când era de vârsta lui.
- Chiar ai face asta? - Da.
L-ar putea ajuta pe băiat să se împace cu moartea tatălui său.
Şi pe mine m-ar ajuta.
Ai grijă. Zelena încă bântuie.
Te asigur că băiatul nu păţeşte nimic câtă vreme e în grija mea.
- Henry, îl ştii pe Killian. - Salut, Henry!
Are tatuajul cu leu! A fost profeţit. E sufletul tău pereche.
- Ştiu, l-am văzut ieri. - Şi nu mi-ai zis?
Acum n-am timp de bârfe despre băieţi.
Îţi ofer un pahar?
Sper că nu te-am supărat ieri.
Robin Hood, Clopoţica. Clopoţica, Robin Hood.
De mult vreau să te cunosc.
Şi nu, nu m-ai supărat.
Am găsit o pistă ce trebuia urmată.
Una care nu a dus nicăieri.
- Nu beau în timpul zilei. - Atunci, poate într-o seară.
Ce-a fost asta? Nu te-ai învăţat de ultima dată când ai scrântit-o?
Dacă erai deschisă la varianta iubirii când l-ai cunoscut,
poate că viaţa ta n-ar fi devenit atât de...
Atât de cum? Cum a devenit viaţa mea?
De ce-mi bat capul?
- Cum rezişti? - Tu cum crezi?
Emma...
Condoleanţele mele.
Am pierdut înmormântarea. Dar n-aş rata un parastas.
Am ratat discursurile? Să ţin eu unul?
La urma urmelor, sunt răspunzătoare.
- Emma, nu. I-ai răni pe prea mulţi. - Ascultă-ţi mama, are dreptate.
Cine se amestecă în planurile mele are de-a face cu Întunecatul.
Nu te apropia!
Fii pe pace. N-am venit pentru bebeluşul tău.
Nu azi, în orice caz.
Atunci, de ce ai venit?
Acum că sunt deconspirată, pot să-mi vizitez surioara.
- Despre cine naiba vorbeşti? - Despre tine, Regina.
Poftim?
- Sunt singură la părinţi. - Cora te-a minţit, Regina.
Sunt sora ta. Pe jumătate, dacă vrei să intrăm în detalii.
- De ce aş crede ce spui? - Păi n-ar trebui.
E mult de înghiţit, aşa că ţi-am adus un cadou.
- Nu vreau cadouri din partea ta. - Dar îl vei primi.
Căci cadoul meu pentru tine este ziua aceasta extrem de tristă.
Foloseşte-l ca să sapi în trecutul nostru, Regina.
Trebuie să afli adevărul şi musai să-l crezi.
Iar apoi te vei întâlni cu mine pe strada principală, diseară.
Să zicem... la asfinţit.
- Şi apoi? - Apoi te distrug.
- Nu suntem în Vestul Sălbatic. - Nu, draga mea.
Suntem în Vestul cel Rău.
Vreau să fiţi cu toţii acolo, să o vedeţi pe Regina cea Rea pierzând.
- Nu pierd niciodată. - Nici eu.
Una din noi va scrie istorie.
Ne vedem diseară, surioaro.
- Uite, asta e bună. - Încă o barcă?
- Nu-ţi place marea? - Nu asta-i problema.
Doar că mama mă pasează mereu amicilor ei cu bărci
când lucrează la caz.
- Nu mi te-a pasat mama ta, eu te-am adus. - De ce?
Eram prieten cu tatăl tău dinainte să o ştie pe mama ta.
Serios? L-ai cunoscut pe tata? Cum era?
Urcă la bord şi vei afla.
Sigur n-a spus Cora nimic despre ea?
Mi-aş aminti dacă mi-ar fi zis mama că are un copil cu o sperietoare.
Soră sau nu, Zelena te vrea moartă. Ştii de ce?
- N-am cunoscut-o până azi. - Dar ai enervat-o cu ceva.
- Pe mulţi i-ai supărat în lumea noastră. - Nu erau verzi.
Mai e şi anul lipsă. Poate i-ai făcut atunci ceva.
Vezi-ţi de lazane, cucoană.
Începeţi să păreţi că sunteţi de partea ei.
- Unde pleci? - Să aflu ce crede că i-am făcut.
Te aşteptam.
- De unde-ai ştiut că o să vin? - Văd totul.
Sunt Marele şi Teribilul Oz!
Ai venit fiindcă îţi cauţi familia.
- Mă poţi ajuta? - Îţi voi arăta ceea ce vrei să ştii.
Dar te previn, nu îţi va fi uşor.
- Asta e mama? - Se numea Cora.
Ţi-a dat naştere într-un alt ţinut.
A izbucnit un ciclon şi te-a purtat în lumea aceasta.
De ce m-a părăsit?
Nu îi puteai oferi singurul lucru pe care-l dorea.
Posibilitatea de a deveni de spiţă regală.
- Ea cine e? - Sora ta, Regina.
Stai... Am o soră?
Sora ta a reuşit să facă ce îşi dorea mama ta.
Regina a devenit suverană.
Cine e bărbatul acela?
E Rumplestiltskin, un vrăjitor foarte puternic.
Cel mai puternic din toate tărâmurile.
Asemenea ţie, Regina are darul magiei.
Dar nu a reuşit să şi-l dezvolte.
Magia este un dar?
Da. Iar el încearcă să o înveţe.
Ar trebui să mă înveţe pe mine, nu pe ea.
Musai să-l cunosc pe vrăjitor.
Îţi plătesc oricât doreşti. Doar, te rog, spune-mi cum ajung la el.
Priveşte în jos.
Când vei pocni de trei ori din călcâie,
pantofiorii te vor duce oriunde doreşti.
Ce vrei în schimb?
Nu te rog decât să-mi aduci ceva de-al lui Rumplestiltskin.
Ai grijă. Una e să îţi cercetezi trecutul,
alta e să devii invidioasă pe lucruri pe care nu poţi să le ai.
Chiar e o zi a surprizelor! Credeam că-ţi va lua cel puţin până...
- Nu eşti Regina. - Nu.
Sunt cealaltă fiică a Corei.
- Nu e posibil. - Sunt Zelena... întâia născută.
Mai vedem noi.
Bine-ai venit, draga mea!
E, într-adevăr, o zi a surprizelor.
- Regina, spune adevărul? - Nu ştiu, încă nu am aflat nimic.
Eşti sigură că n-a pus capcane Cora? Un blestem de somn nu e bun pentru copil.
David, Belle şi Clopoţica blochează strada principală în caz că izbucneşte lupta.
Regina, ai găsit ceva?
- O scrisoare. - Ce zice?
Zelena chiar îmi e soră.
- Regina, ce e... - Nimic, nu-ţi face griji.
E lupta mea, mă ocup eu de ea.
Ce naiba era în scrisoarea aia?
Dacă punem oameni acolo, acolo şi acolo, acoperim strada.
- Poate primim întăriri. - Zelena a interzis orice amestec.
Îl pune pe Gold să distrugă strada dacă acţionăm înaintea ei.
- Chiar sunt surori? - O scrisoare o confirmă.
- Unde e Regina? - A dispărut. A supărat-o scrisoarea.
- Să o căutăm? - Regina a insistat că nu vrea ajutor.
- O lăsăm să lupte singură? - O vom ajuta oricum.
Dar ai zis că nu ne putem amesteca.
Zelena îl are alături pe Gold. Să scăpăm de el.
Regina nu are altă şansă. Trebuie să-i luăm pumnalul.
E practic lipit de mâna Zelenei.
Dacă reuşesc să ajung la Rumple fără pumnal?
Merită încercat. Regina nu se descurcă singură.
Nu trebuie să ne mai întâlnim aşa.
Făt-Frumos vrea să mă încurajezi? Nu-mi plac discursurile de încurajare.
Nu, nici vorbă.
După ameninţarea Zelenei, am decis să patrulez prin pădure,
în caz că îşi mobilizează armata simiană.
- Cum rezişti? - Nu-s maimuţă zburătoare.
Îmi spui ce conţine scrisoarea la care te holbezi?
- Ce scrisoare? - Asta. De meserie sunt hoţ.
Am mulţi ani de studii cu magicieni.
Ai noroc că mă păstrez pentru vrăjitoare.
Cred că vrei să vorbeşti despre ce scrie în ea.
De ce crezi că mă cunoşti?
Aş fi deja carbonizat dacă n-ar fi aşa.
- Adevărat. - Deci pot s-o citesc?
Nu te împiedic.
"Cora, dragă, am pus, în sfârşit, mâna pe întâia ta născută."
"Nu credeam că o voi găsi. Tu?"
"Acum ştiu de ce."
"E cea mai puternică vrăjitoare pe care am întâlnit-o."
"Mai puternică şi decât tine."
"Uluitoare în toate privinţele."
Cam elogioasă, aş zice. De ce te deranjează?
Am văzut scrisoarea aia de sute de ori.
În cele mai negre clipe ale mele, o citesc ca să mă consolez,
să mă liniştesc sau să mă întăresc, la nevoie.
Căci am...
Întotdeauna am crezut că se referă la mine.
Se referă la Zelena.
Rumplestiltskin crede că e mai puternică decât mine.
De ce-ţi pasă ce crede diavolul ăla?
Pentru că dacă cel care m-a învăţat tot ce ştiu despre magie
crede că e mai puternică decât mine...
...înseamnă că nu pot câştiga această luptă.
- Cora n-a zis nimic despre mine? - O fiică primă născută?
Mi-aş fi amintit.
E o vrajă... un blestem la care lucrez de foarte mult timp.
Am prevăzut că doar fata Corei ar putea să arunce acest blestem.
De aceea ai pregătit-o pe Regina.
Credeai că va arunca blestemul.
Doar până azi.
Vrei să vedem de ce eşti în stare?
Magia nu are legătură cu ceea ce vezi.
Ci cu ceea ce simţi înlăuntrul tău.
Trebuie să te sondezi adânc, de vrei să treci testul de astă-seară.
- Ce trebuie să fac? - E simplu.
Să mă găseşti!
Aici, draga mea!
Eşti aproape, dar nu îndeajuns de aproape.
Magia izvorăşte din emoţii.
Gândeşte-te la o clipă care te umple de mânie.
O folosesc ca să alimentez magia, da. Am învăţat asta demult.
Mi-e greu să aleg o astfel de clipă.
Am aflat că mama m-a părăsit, că tata nu m-a dorit...
Te apropii!
...că sora mea a primit tot ce am vrut,
că nici nu s-a ostenit, a primit totul pe tavă
şi nici măcar nu ştie ce are!
Asta e. O simt în unghiile tale.
Îmi pare rău. Mi-am pierdut cumpătul.
Acum evocă o clipă fericită, să mai struneşti din mânie.
- La ce te gândeşti? - Eu sunt profesorul, eu pun întrebări.
Dar, dacă nu-mi spui, atunci cum învăţ?
Asemenea ţie, am fost un copil părăsit.
Ne-au luat nişte torcătoare. N-aveam cine ştie ce, dar ne descurcam.
Când terminam o lucrare, făceau plăcintă cu carne.
Toată cocioaba se umplea de-o aromă ameţitoare.
După ce se răceau, mă lăsau pe mine să iau prima îmbucătură.
Iar când mâncarea îmi încălzea stomacul,
doar atunci uitam cine eram cu adevărat...
...un băiat nedorit de tatăl lui.
- Atunci îmi ştiu clipa. - Care anume, draga mea?
Clipa în care am încetat să mă simt ca o fiinţă nedorită.
Cea în care ai acceptat să mă pregăteşti.
E liber! Nici urmă de Zelena!
Se pare că-l ţine pe Gold în pivniţă!
- Rumple? - Belle!
- Am venit să te eliberez. - Nu, pleacă!
Nu ştii ce mă pune vrăjitoarea să-ţi fac de ne prinde.
- Nu mă tem, nu mă poţi răni. - Nu, nu are rost!
Cât timp are pumnalul, nu pot să plec.
- Nu plec fără tine. - Nu merită riscul.
Încearcă.
Nu trebuie decât să crezi în noi.
- Fugi! - Ce?
Fugi! Pleacă!
Nu mă băgaţi în seamă! Continuaţi, îmi plăcea spectacolul.
- Belle? - Aici!
A fost un truc, ne-a păcălit.
Zelena trimite un mesaj.
O va înfrunta pe Regina fără niciun amestec!
Dacă mai încercaţi să o opriţi, vă ucid!
Cred că am legat toate nodurile.
- Când ajungem la partea cu tatăl meu? - Nu mai durează mult.
Gata. Vino încoace!
- Ce-i asta? - E un sextant.
- Ajută marinarii să navigheze. - Ca un GPS?
Da. Măsoară poziţia în care ne aflăm, cu ajutorul stelelor.
Nu ştiu dacă asta face un GPS, dar ce are de-a face cu tatăl meu?
L-am învăţat să navigheze cu unul, cum te voi învăţa şi pe tine.
- Aţi fost amândoi în Marină? - Nu, Bae...
Neal era un băieţel când l-am învăţat.
Stai... Nu sunteţi de aceeaşi vârstă?
Cu cât îmi spuneţi mai multe despre tata, cu atât mai puţin înţeleg.
Nu vreau să învăţ să navighez, ci s-aud despre el lucruri
care să nu pară inventate doar ca să-mi placă de el.
- Mama ta nu-ţi ascunde adevărul. - Ştiu. O face ca să mă ocrotească.
Dar cum să-mi pară rău că s-a prăpădit,
dacă nu ştiu cum era când încă trăia?
Mi se pare corect.
Nu ţi-am zis de ce l-am învăţat pe tatăl tău să navigheze.
Fiindcă îşi pierduse tatăl de curând.
Mi-am zis că marea îi va ostoi durerea.
- Stai... Şi el şi-a pierdut tatăl? - Da.
Dintr-un motiv tenebros şi malefic, când nu era mult mai mare decât tine.
- Chiar aşa? - Într-adevăr.
S-ar putea să crezi că nu ştii multe despre tatăl tău,
dar ai mai multe în comun cu el decât crezi.
Nu ţin minte să fi acceptat oaspeţi.
E pentru tine. Plăcintă cu carne, cum îţi făceau torcătoarele când erai mic.
Nu pot să rămân. Am de predat o lecţie.
- Dar abia ce ne-am terminat lecţia. - Nu cu tine, draga mea. Cu Regina.
- Încă o pregăteşti? - Credeai că mă opresc?
Dar n-ai nevoie de Regina.
Îţi voi arunca eu blestemul. E departe de puterea mea.
- Nu te merită ca profesor! - Ai grijă, Zelena!
Cum îţi zicea mereu tatăl tău?
Oricum te-ai simţi în sufletul tău, nu uita să te arăţi veselă.
N-ar fi rău să-i asculţi sfatul. Începi să te dai de gol.
Te faci verde, draga mea.
E din cauza invidiei.
Şi nu mă aştepta. E posibil să lipsesc mai mult timp.
- Ai văzut-o pe Regina? - Nu.
Dacă n-ajunge, vrăjitoarea se răzbună.
Atunci să-i scoatem pe toţi înainte de asta. Atenţiune!
- Întoarceţi-vă acasă! - Nu pleacă nimeni.
Spectacolul are nevoie de public.
- La o parte, prichindelule! - Sunt pitic.
E şi mai rău.
Unde e?
Nu-mi spune... E o laşă.
Nu e de bine... pentru niciunul dintre voi.
Dacă sora mea nu apare în cinci minute,
îi dau drumul din lesă Întunecatului.
A expirat timpul. Pe cine ucizi mai întâi, Rumple?
Nu ucide pe nimeni. Dacă vrei, hai să ne batem, Zelena.
Îmi pare rău, draga mea. Nu dansez cu amatorii.
Nu sunt amatoare, sunt Salvatoarea.
Cineva pare să exagereze cu stima de sine.
- Se mai încumetă cineva? - Eu.
Nu ţi-a zis nimeni? Negrul este culoarea mea.
Dar mie îmi vine mult mai bine.
Începeam să cred că nu o să apari.
Nu-mi puteam lăsa sora să scape atât de uşor.
Deci m-ai primit, în sfârşit, în familie?
Am acceptat faptul că avem aceeaşi mamă.
Dar tot am o întrebare.
Ce naiba ţi-am făcut?
Nu e clar?
Te-ai născut.
Toată ziulica am aşteptat să fac asta.
Rumplestiltskin nu te poate salva de data asta.
Să nu scoţi un sunet.
Rumplestiltskin îşi pierde timpul cu tine.
Nu-l meriţi. Nimic nu meriţi din toate astea.
Mama noastră nu şi-a dat seama, şi nici el.
Dar le voi dovedi că s-au înşelat.
Surpriză, draga mea! Cum zic întotdeauna:
"Invidia îi împinge pe oameni să facă lucruri nebuneşti".
- M-ai păcălit? - Consideră-l un test ratat.
Încercam să-ţi uşurez decizia, să-ţi arăt că-s mai tare,
că eu îţi voi arunca blestemul.
Mulţumesc, draga mea, dar mă tem că te-ai descalificat.
Cum? De ce?
Fiindcă aruncarea blestemului are un preţ. Să renunţi la lucrul cel mai îndrăgit.
- Pot face asta. - Asta-i problema, draga mea.
Lucrul tău cel mai îndrăgit... sunt eu.
- Crezi că te iubesc? - Sunt perspicace.
- Eşti nebun. - E irelevant.
Nu e nicio problemă. Am efectul ăsta asupra femeilor.
Mă iubeşti. Iar asta, draga mea, te face prea periculoasă.
- Aşadar, Regina... - A câştigat.
Fă bine şi te controlează.
Ştii ce? Lasă blestemul! Voi găsi altă cale să-ţi dau ce vrei.
Dacă nu mă duci într-un ţinut fără magie, mi-e teamă că n-ai cum.
Dar te pot duce.
Aş fi putut să te duc acolo.
Cum?
Pantofii... Mi i-a dat vrăjitorul.
Şi te pot duce oriunde doreşti.
- Vrăjitorul? - Dar e prea târziu.
- Cine zice că-i prea târziu? - Ai ales-o pe ea.
- Poate că m-am pripit. - Nu sunt naivă.
Nu-mi poţi lua pantofii decât într-un fel.
- Trebuie să mă ucizi. - Dacă e musai...
Nu trebuia să mă înveţi toate trucurile tale, Rumple.
Ne mai vedem, dragule.
Iar data viitoare, mă vei alege pe mine.
Trebuia să mă fi ales.
- Cine? - Rumplestiltskin.
Despre asta e vorba? Mă invidiezi?
Încă nu înţelegi ce ai avut. Niciodată nu ai ştiut.
Ai avut tot ce mi-am dorit, dar n-ai meritat!
Dar pe toate o să ţi le iau!
Miata mea.
Nu mă poţi întrece, surioaro.
Tot ce te-a învăţat Rumplestiltskin pe tine m-a învăţat şi pe mine.
Dar eu am fost o elevă mai bună.
Ce mai aştepţi? Ucide-mă.
N-am zis că vreau să te ucid.
Am zis că vreau să te distrug. Pentru asta, am nevoie de inima ta.
- Unde e? - Mama noastră m-a învăţat un lucru...
Să nu-ţi aduci inima la o bătaie între vrăjitoare.
Ai fi ştiut asta dacă nu te-ar fi părăsit.
N-ai câştigat, Regina. O să capăt inima ta!
O să capăt tot ce ai avut vreodată!
Nu astăzi.
- Eşti teafără? - Încă trăiesc, nu?
- Gold a dispărut. Ne-am zis că... - Că m-a învins? Nici pe departe.
- Ai învins? - Nu părea atât de surprinsă.
S-a dovedit că Zelena îmi voia inima.
Noroc că n-am fost proastă să o iau cu mine.
Ai idee de ce o vrea?
Are curajul tău şi vrea inima mea.
- Astea sunt ingredientele. - Pentru un blestem?
Suntem deja în Storybrooke.
Ne-am pierdut amintirile. Ce-ar putea să ne mai facă?
A funcţionat planul?
- Depinde. Încă este aici? - Exact unde-ai lăsat-o.
Înseamnă că a funcţionat.
Trebuia doar să aflu ce am în plus faţă de Zelena.
Şi ce anume a fost?
Mama mea lipsită de inimă.
Sora mea a avut dreptate într-o privinţă.
A zis că nu întotdeauna îmi dau seama ce este chiar sub ochii mei.
Ce vrea să spună?
Că nu apreciez întotdeauna lucrurile.
Te superi dacă te rog să mai păstrezi asta?
Îi încredinţezi un lucru atât de preţios unui hoţ ca mine?
Nu poţi fura un lucru care ţi-a fost dăruit.
Tot îmi datorezi un pahar.
Cred că da.
Mulţumesc, Killian. Poate mai ieşim odată cu barca ta.
Oricând, flăcăule.
- Cum i-a făcut faţă Vrăjitoarei Regina? - A supravieţuit.
Dar restul merită discutat în detaliu.
Îţi mulţumesc că l-ai luat cu tine.
Nu-ţi dai seama cât seamănă fiul tău cu Bae.
Trebuie să afle despre tatăl lui.
Nu-l poţi duce înapoi la New York, prefăcându-te că nimic nu e real.
Îţi mulţumesc încă o dată.
Nu primesc plăcintă cu carne?
E isteaţă, Rumple. Dar şi eu sunt.
Inima Reginei e undeva în oraş şi în scurt timp o voi găsi.
Orice blestem întortocheat ai fi pus la cale, nu va schimba nimic.
Dacă ar trebui să o iau de la capăt, tot pe Regina aş alege-o.
Chiar aşa? Cred că va trebui să aşteptăm şi să vedem.
- Nu cred că înţeleg. - O luăm de la capăt.
Nu pun la cale un blestem.
Ci încă o şansă!
Am învăţat nişte trucuri cât am fost plecată. Mi-ai arătat trecutul meu.
Acum, du-mă la clipa când m-a părăsit mama.
Atunci a luat-o totul razna. Trebuie să mă întorc să schimb asta.
Vrei să te întorci în timp? Să modifici trecutul?
- Ce e de râs? - Mă tem că nu se poate.
Credeam că eşti Marele şi Teribilul Oz.
Până şi puterile mele au limite.
Mie îmi spui?
- Nu mă chinui! Te rog! - Cine eşti?
Mă numesc Walsh. Sunt un simplu circar. Un comediant.
- Vin de departe, din Kansas. - Nici măcar nu eşti vrăjitor?
Toate fac parte din regie, dar ceea ce vând este real.
Ce ai văzut este real.
Pantofii te-au dus în Pădurea Fermecată, nu?
Nu posed magia, dar lucrurile pe care le colecţionez o au.
De aceea ai vrut să-ţi aduc un obiect de-al lui Rumplestiltskin.
Ca să-ţi continui şarada.
N-am vrut să fac nimic rău, am vrut binele amândurora.
Ceea ce cauţi nu există. Nicio magie nu e atât de puternică.
Atunci... nu-mi foloseşti la nimic.
Cel puţin, nu în acest fel.
În ce fel?
Am nevoie de cineva care să-mi execute ordinele fără să cârtească.
Ca un animal de circ.
- Eşti malefică. - Nu malefică, dragule.
- Rea. - Nu!
Arăţi mult mai bine aşa. Vino!
Voi găsi o cale prin care să modific trecutul.
Am multe de făcut.
Felicitări, Regina! Ai exersat.
Te transformi în cea mai bună elevă a mea.
Mai vedem.
Când voi termina, Regina...
Nici măcar nu te vei fi născut!