Din episodul precedent...
"Puterea Elsei e îngrozitoare."
Omul de zăpadă malefic! Fugiţi!
E despre părinţii noştri.
Ştiu unde voiau să ajungă.
- Unde e Anna? - S-a dus pentru tine.
- Ce ştim despre Tărâmul Negurilor? - S-ar putea să-l ştii după alt nume.
Pădurea Fermecată.
- Mă duc după ea. - E prea târziu.
Nu trebuia să plece singură.
Nu-ţi face griji Anna. Te voi găsi.
DL GOLD AMANET ŞI ANTICARIAT
Până nu te găsesc, nu părăseşte nimeni oraşul.
IEŞIŢI DIN STORYBROOKE
Am să aflu ce-ai păţit, Anna.
PĂDUREA FERMECATĂ CU MULŢI ANI ÎN URMĂ...
- Pot să te ajut cu ceva? - Sper.
- Tu eşti David? - Da.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Îţi ştiu numele de la un vechi prieten de-al tău. Din Arendelle.
- Arendelle? Îl ştii pe Kristoff? - De ce crezi că e Kristoff?
E singurul pe care-l ştiu din Arendelle.
Nu mi-a spus. Misiunile secrete sunt dificile când nu cunoşti toate detaliile.
- Ce misiune? - N-auzi că e secretă?
- Mi-a zis că pot avea încredere în tine. - Bine.
- Cum te cheamă? - Joan.
- Nu te cheamă aşa. - Eşti şi isteţ, asta-i bine.
Trebuie să-ţi dau un nume fals, pentru binele tău.
Eşti căutată de lege?
Nu ştiu dacă pot să fiu mai explicită. Misiune secretă, binele tău.
Am s-o iau de la capăt. Sunt Joan. Pot să dorm în hambarul tău?
Desigur, Joan. Orice pentru logodnica lui Kristoff.
Ai verighetă.
- Felicitări! - Mulţumesc.
Presupun c-am să-ţi aflu numele la nuntă. Hambarul e în spate. Înnoptează...
Grăbeşte-te înăuntru. Ai nimerit într-un moment prost.
- Cine e? - Cineva cu care nu vrei să te pui.
I se spune Bo Peep.
Gata, dragul meu.
Ne vedem peste trei ore, la ţipătul tău de la miezul nopţii.
Vise plăcute!
Ce crezi că visează bebeluşii?
- Toride. - Împuşcături.
- Nu-i adevărat! - Cred că glumesc.
Am să gust iar glumele când împlineşte trei ani.
Trei ani? Văd că ţi-a revenit optimismul.
Bun, ciocolată, DVD-uri, îngheţată...
- Vin roşu? Halal gustare de seară. - E pentru mama.
- Nu beau în timpul serviciului. - Cealaltă mamă.
Am căutat pe net "Cum îţi revii după despărţire."
Nu se menţiona despre soţia iubitului venită din trecut, dar era pe aproape.
Eşti drăguţ.
Ce...
E un mesaj.
E pentru Henry. De la mama ta.
Nu vrea să mă vadă.
N-a zis asta. Am citit şi eu biletul.
- Are nevoie de timp. - Nu vrea să mă vadă.
Suferă mult după Robin Hood şi tot ce s-a întâmplat în ultimele...
...din totdeauna.
A fost greu pentru ea şi pentru tine. Încearcă să-şi revină ca să fiţi împreună,
fiindcă ţine la tine.
- Atunci de ce nu vrea să mă vadă? - Crede că e mai bine aşa.
Nu e.
Ce naiba?
Emma, primesc telefoane de peste tot. A picat curentul în tot oraşul.
Recepţionat. Văd.
Trec să te iau, să vedem ce se întâmplă.
Vrei să mergi şi tu, puştiule?
Putem să-i spunem operaţiunea Umbra Nopţii sau operaţiunea Negura sau...
Nu, lasă.
- Nici nu m-a lăsat să-l îmbrăţişez. - Îmi sună cunoscut.
Exact ca mine! Pe mine m-a moştenit.
Nu doar pe tine. Henry are două mame şi amândouă sunteţi aşa.
- Se pare că v-a moştenit pe amândouă. - Se comportă ciudat, îmi fac griji.
Copiii au reacţii extreme, dar îşi revin repede.
Fii puternică şi ai răbdare.
Mulţi vor să te dai bătută. Nu le da satisfacţie.
- Ce naiba? - De asta a picat curentul.
S-a întâmplat după ce-am omorât monstrul de zăpadă.
Hai să-l găsim pe vinovat.
Ce... Poftiţi înăuntru, presupun.
- Ce bebeluş frumos! - Mulţumesc!
Asta aş spune dacă l-aş vedea, dar nu-l văd.
De ce? Căci e beznă!
Ştii ce nu mai vedem? Internetul, televizorul, ceasul.
Voiosul are dreptate, a picat curentul. Ce-ai de gând să faci?
Eu? Nu vrei să spui Regina, primăriţa?
Nu mai vrea să fie primăriţă. Ăsta-i blestemul tău!
- Tu eşti primăriţa acum. - Eu?
Te-am ajutat să-ţi recapeţi regatul, să domneşti.
Acum ăsta-i regatul tău. Domneşte!
În caz că vă întrebaţi, e de jur-împrejur.
Nu ştiam că vii şi tu, Hook.
M-a sunat o domniţă la ananghie şi am venit.
Nu eram la ananghie!
- Înconjoară tot oraşul? - Da.
Iar am rămas blocaţi.
Nu doar ne blochează în oraş. Bănuiesc că de asta a picat curentul?
Ia te uită, devii un bărbat modern.
Nu cred că cine a ridicat zidul voia să ia curentul.
E o coincidenţă.
- De ce vrea să ne ţină aici? - Să ne ucidă pe rând. Eu aşa aş face.
Trebuia să aduc şampania.
- Ce? - Să sărbătorim a doua întâlnire.
În plus, avem un munte de gheaţă.
- A doua întâlnire? Mi-a scăpat prima? - Da.
Monstrul de zăpadă a fost prima.
Dacă aş lua în calcul cinele liniştite, n-am avea nicio întâlnire.
Cred că văd ceva lângă zid.
Aşteaptă aici până verific.
E timpul să avem o discuţie despre intenţiile tale faţă de fiica mea.
E un obicei demodat şi pentru mine şi plătesc cu dubloni.
Îţi cunosc bine reputaţia. Emma nu e una din cuceririle tale.
Nu mi-aş risca viaţa pentru o aventură.
Relaţia noastră depinde de amândoi în egală măsură.
- Cine eşti? - Numele meu e Elsa.
Bine, nu te teme. Eu sunt Emma.
Îmi spui şi mie ce faci aici? Tu ai făcut zidul ăsta?
O caut pe sora mea, dar n-o găsesc! Ăsta e al ei!
L-am găsit în magazinul cu lucruri multe. Unde e?
Nu ştiu, dar am să te ajut s-o găseşti.
Cum o cheamă?
Anna.
"Vrei un pahar cu ceai, Bo Peep?" "Poate un biscuit, Bo Peep?"
- N-ai venit să bei ceai. - Că bine zici. Cine e fata?
- Numele meu e Joan. - E adorabilă.
Mă cunoşti bine, Ruth. Ştii ce vreau.
- Îmi vreau banii. - Jecmăneală.
Spune-i cum vrei, dar tu şi ai tăi sunteţi în siguranţă
atâta timp cât îmi daţi ce se cuvine.
- Am avut o lună grea. - Ce zici de asta?
Află cum să-mi dai banii până mâine la prânz.
- Dă-ne mai mult timp. - Nu dau nimic.
Dacă-mi dai armăsarul, poate îţi acord o zi în plus.
În niciun caz! Calul nu pleacă de lângă mine!
Atunci revin mâine
şi, dacă nu aveţi banii, păstrezi calul şi-ţi iau ferma.
Vă puteţi plăti datoria în slujba mea.
N-avem nevoie de aşa ceva, mamă! Putem pleca şi începe...
Nu plecaţi nicăieri! Sunteţi însemnaţi.
Băţul ăsta mă ajută să-mi găsesc turma şi voi sunteţi acum oile mele.
Dacă nu vă convine, daţi-mi ce-mi datoraţi.
Dacă nu, ferma şi vieţile voastre sunt ale mele.
Doar nu ai de gând să lucrezi pentru scorpia aia?
Scorpia aia e cel mai puternic stăpân din regiune.
Accepţi să fii sclavul ei?
- N-am de ales. - Ai putea s-o înfrunţi.
Are o armată. De ce m-aş zbate dacă n-am şanse să câştig?
Fiindcă merită! Dacă sunt ca şi câştigate, n-are rost!
Dacă-i o sarcină imposibilă, merită!
- Vorbeşti ca o tânără naivă. - Corect.
Sunt tânără şi mi-am lăsat nunta ca să vin într-un ţinut ciudat să...
...pentru o misiune secretă.
Iar tu eşti un adult mândru, care se teme să înfrunte un tiran!
Sunt păstor, Joan!
Dacă se ia careva de mine la cârciumă, fac faţă,
dar e vorba de o stăpână cu o armată.
- Ce-aş rezolva cu pumnii? - Luptă cu o spadă.
Nu ştiu cum e în Arendelle, dar în Pădurea Fermecată
fermierii nu se duelează.
- Pot să te învăţ eu! - De unde ştii? Ţi-a arătat Kristoff?
E diferit de spartul gheţii pentru băuturile preferate.
Nu m-a învăţat el, ci soldaţii mei.
Soldaţii familiei... Nişte soldaţi pe care i-am întâlnit odată.
Pot să te învăţ!
Ce-ai de pierdut?
De renunţat, poţi renunţa oricând.
- Emma! - Nu vă apropiaţi!
Nu, nu-mi face rău! Încearcă să-şi găsească...
Emma!
Sun-o cu aparatul ăla.
- Emma! Eşti acolo? - O scot eu de acolo!
Hai să ridicăm.
- Nu ne dăm bătuţi! - Nu, dar aşa nu rezolvăm nimic!
Spune-mi tu cum!
Zidul e ridicat cu magie şi doar cu magie îl putem distruge.
Nu renunţ până nu-l distrugem.
Te descurci de minune.
Bine. Bine.
- Înveţi. Hai, încă o dată. - Nu, îmi ajunge.
Dacă nu te bat pe tine, ce şanse am cu o armată?
Te dai bătut foarte uşor.
Crezi că ştii multe, dar am experienţă. Ştiu ce bătălii nu pot fi câştigate.
Momentan, eu şi mai ales mama trebuie să supravieţuim!
M-am înşelat. Îţi place tare mult să te dai bătut.
- Îmi place să supravieţuiesc! - Ăsta nu-i trai!
- De fapt, e definiţia traiului. - Cine e naivul aici?
Am trecut prin asta cu sora mea.
S-au întâmplat lucruri îngrozitoare şi ea s-a ascuns.
S-a ascuns fugind de realitate.
Credea că asta e soluţia, dar nu era adevărat.
Avea nevoie de un brânci ca să vadă realitatea.
- Şi tu i-ai dat brânciul? - Da, şi mai c-am murit!
Dacă devii sclavul lui Bo Peep, vei face acelaşi lucru ca şi ea.
- Pierd tot dacă lupt. - Şi mai mult, dacă nu!
Lasă-mă pe mine să decid!
Nu fi încăpăţânat! Nu ştii ce înseamnă să pierzi ceva, ţi-e teamă!
- Zău? - Dacă ai şti, nu te-ai purta aşa.
- De asta mă port aşa! - Cred că-i laşitate!
Adică...
Da, nu-mi retrag cuvintele.
Când aveam şase ani, i-am auzit pe părinţii mei certându-se.
Se certau des, de obicei despre acelaşi lucru, faptul că tata bea prea mult.
De data asta însă, era diferit.
Tata plângea, nu ţipa.
Cu lacrimi în ochi, i-a zis mamei ceva ce nu voi uita niciodată:
"Voi lepăda acest nărav."
"Trebuie să fiu mai bun pentru băiat."
"Trebuie să mă schimb, să nu mai beau."
A promis că o s-o facă.
La câteva luni, aveam nevoie de provizii. Era o călătorie de două săptămâni.
De obicei o ţinea într-o beţie...
...dar a spus că nu pune gura pe băutură şi vine acasă după două săptămâni.
Bărbatul de altădată.
Soţ şi tată.
Că vom fi o familie.
Mama nu mi-a zis nimic, dar eu ştiam.
În fiecare dimineaţă,
mă trezeam cu zâmbetul pe buze ştiind că-mi voi recăpăta tatăl.
În a paisprezecea zi,
am auzit un ciocănit în uşă şi am alergat să-mi îmbrăţişez tatăl.
Când colo, era ajutorul de şerif.
Da, tata a dus o luptă cu el însuşi.
Timp de 13 zile, a câştigat...
...dar în a paisprezecea zi şi-a petrecut noaptea într-o cârciumă.
I-au găsit corpul printre rămăşiţele căruţei,
pe fundul unei râpe.
Unele bătălii nu se câştigă, unele forţe sunt prea puternice.
Ai avut un tată groaznic. Era slab.
Tu nu eşti, tu eşti puternic!
- N-ai de unde să ştii! - Sper!
Voiam doar să înnoptez aici înainte să-mi continui călătoria,
dar am să rămân şi mâine să te ajut dacă vrei.
Vino mâine-dimineaţă la hambar şi voi continua să te învăţ.
Dacă nu vii, îmi văd de drum.
Recunosc, ai puteri extraordinare.
- Îmi spui şi mie ce-ţi veni? - Nu!
Doar că sunt foarte puternică
şi aţi face bine să nu vă apropiaţi de mine!
Îţi garantez că nu se apropie nimeni. Acum dărâmă peretele ăla,
ca să mă ţin de cuvânt.
Eu... Nu chiar imediat.
Adu-mi ce vreau şi apoi am să te eliberez.
Pe sora ta? Nu pot s-o caut dacă sunt închisă aici.
Emma! Mă auzi?
- Ce-i ăla? - E un...
Emma, eşti teafără? Zi ceva!
Mă ajută să vorbesc cu tata, care e dincolo de zid.
Dacă topeşti peretele, putem vorbi faţă în faţă.
Zi-i s-o aducă pe Anna.
Mă auzi, tată?
Emma! Repetă ce-ai zis!
Femeia care e cu mine o caută pe sora ei, Anna.
Crede că e în oraş, fiindcă i-a găsit colierul în amanetul lui Gold.
Vrea s-o găsim înainte să...
Înainte să îngheţ oraşul şi pe toţi locuitorii!
Se pricepe?
Am frigiderul plin cu scoici! Citeşte manualul!
- Manualul e în japoneză. - Fă ceva!
Poate ne ajută Marco. El se pricepe la toate.
Geppetto? Crezi?
Nu sunt sigur că cioplitul în lemn ar ajuta la ceva.
- Dr Whale? - Nu-i electrician!
- Ne descurcăm! - Crezi?
Voi fi foarte morocănos fără cafea!
Sau fără calculator, semafor, televizor, DVD, CD, DVR, DVD...
Încetează cu literele! Nu am puteri magice!
Am dormit opt ore săptămâna asta, alăptez şi sunt extenuată!
N-am nevoie de aşa ceva!
Oi fi aruncat eu un blestem mic, dar nu-s responsabilă de reţeaua electrică!
Încep să înţeleg de ce era Regina rea! Aţi adus-o la disperare!
Trăiţi de-o viaţă fără becuri! Cumpăraţi-vă o lanternă!
- Nu ţi-e frig? Eu îngheţ. - Frigul nu m-a deranjat niciodată.
Ieri a apărut un monstru de zăpadă. Presupun că tu l-ai creat?
Am să fac tot posibilul să-mi recuperez sora.
Îmi dau seama că ţii mult la ea.
Îmi pare rău c-ai pierdut colierul.
- Unde e? - A căzut. E undeva sub gheaţă.
Îl poţi recupera dacă topeşti gheaţa.
Dacă o topeşti pe toată, putem discuta la căldură.
N-o poţi controla, aşa-i?
Ce-ai zis adineauri era o avertizare, nu o ameninţare.
Nu poţi controla ce faci.
- Ce te face să crezi că mă cunoşti? - Mă cunosc pe mine.
Am şi eu puteri magice şi nu prea le pot controla.
Se pare că semănăm.
- Ai şi tu puteri magice? - Da.
Anna mă ajută să le controlez.
Dacă o găsesc, o să mă ajute să topesc gheaţa.
O să scăpăm de zidul ăsta când o să fie aici.
Mă tem că momentan nu e aici.
- Poate faci tu ceva. - Am încercat.
Am încercat să mă încălzesc, dar nu-mi simt mâinile şi picioarele.
Bun.
Vezi? Nici eu nu le pot controla pe ale mele.
- Sunt foarte obosită. - Nu!
- Am să mă întind puţin. - Emma, vorbeşte cu mine!
Mai zi-mi despre tine. Te-ai născut aşa sau ai fost blestemată?
Astea sunt singurele variante?
Nu ştiu, m-am născut într-un tărâm fără magie
şi abia recent am aflat că le am.
N-am avut părinţi să mă ajute să le controlez.
Părinţii nu ajută mereu.
Am ajuns nepregătită regina unui mare regat.
Ştiu la ce te referi.
Sunt, fii atentă, o "Salvatoare".
- Nu ştiu încă ce naiba înseamnă. - Uneori te simţi depăşită, nu-i aşa?
Uneori îi răneşti pe ceilalţi şi când refuzi să accepţi realitatea.
Din câte ştiu, sunt singura cu astfel de puteri.
Probabil te simţi foarte singură.
- Îmi pare rău că ne-am închis aici! - Ştiu.
Emma? Emma!
- Se pare că s-a terminat luna de miere. - Avem o urgenţă.
Emma e blocată în gheaţă de o femeie cu puteri magice.
- Şi ce mă priveşte pe mine? - Eşti Întunecatul, fă ceva!
Pot topi gheaţa cu mintea,
dar aş distruge-o şi pe iubita ta. Asta vrei?
Nu distruge nimeni nimic! Femeia aia îşi caută sora.
O cheamă Anna.
Crede că-i în oraş, fiindcă a găsit ceva la tine.
Un colier.
- Ăsta e? - Stai.
Îl ştiu.
Ştiu cine e Anna.
Joan? Joan! Îmi pare rău, dar nu putem câştiga.
Trebuie să plece până vine Bo Peep. Ţi-am adus nişte merinde.
- Du-te cât mai poţi! - Nu poate!
- Unde-i Joan? - Undeva de unde nu poate ieşi...
...şi intra în belele.
Şi, chiar dacă scapă, am însemnat-o.
O pot găsi oricând şi oriunde.
Mai rămâne ca tu şi mama ta să-mi daţi banii sau ferma.
- Emma, nu adormi! - Sunt trează.
Zi-mi despre fiul tău.
Vrei să vorbesc ca să nu adorm şi să mor.
Emma. Emma, nu adormi!
- Scuze, mieluşelule. E închis. - Am nevoie de ajutorul tău.
Noi doi nu suntem prieteni. Nu mă interesează, dispari.
Nu mai ai ajutoarele cu tine, Peep.
Mai am unul. Salută-l.
Dă-i drumul!
Fiica mea e în pericol şi persoana care o poate ajuta e cineva însemnat de tine!
- I-am însemnat pe mulţi! - O cheamă Anna. Tu o ştii ca Joan.
- Nu ţin un registru! - Atunci ştii ce vreau.
Hook, vezi în spate! Nu-l ţine departe. Uită-te după un toiag de păstor.
Nu-l atinge! E proprietate personală!
- Dă-mi-l! - Scuze.
Deci eşti erou în lumea asta?
În lumea asta, nu-ţi dau socoteală.
Hai s-o găsim pe Anna. Hook! Hook?
E femeia aia, Elsa.
A zis că Emma şi-a pierdut cunoştinţa. Moare îngheţată.
Soarele e sus pe cer. La fix!
- Sper că mi-ai adus banii. - Îmi pare rău.
Vrei să mă înfrunţi?
Ştii că n-ai cum să câştigi.
Băieţi!
Presupun că trebuie să-şi mânjească mama mâinile.
Vezi? Ţi-am zic că n-ai cum să câştigi.
De fapt...
...poate că da.
- Unde e Joan? - Nu-s nevoită să-ţi răspund.
Am s-o găsesc singur atunci. Ai să mă ajuţi indiferent că vrei sau nu.
Bun.
Scuze! Credeam că eşti unul din soldaţii ei.
- Ţi-am recuperat colierul. - Ai reuşit! Te-ai bătut şi ai câştigat!
- Nu fi aşa surprinsă! A fost ideea ta. - Da, dar nu credeam că avem timp.
Speram că vom avea timp şi am avut încredere în tine.
Bine, ai avut dreptate.
Era o bătălie imposibilă...
...şi trebuia să mă lupt.
Cum de te-ai răzgândit?
N-a devenit mai imposibilă decât era.
Când te-a luat pe tine.
- Abia mă cunoşti. - Începeam să te cunosc.
Ce-ai spus despre sora ta...
Poate că voi reuşi să supravieţuiesc, dar trebuie să fiu şi mândru de mine.
Nu pot face asta dacă duc o viaţă nefericită.
- E timpul să-ţi urmezi calea. - Mulţumesc.
Elsa? Elsa! Cum se simte Emma?
- Îngheaţă! Se învineţeşte! - Nu! Emma!
E inutil.
Ascultă-mă cu atenţie, Elsa. Caută o ieşire.
Am nevoie de Anna.
Nu-i aici momentan, dar ştim cum să o găsim.
- Trebuie să te descurci singură. - Nu-mi pot controla puterile.
Ştiu că te simţi încătuşată, că e o luptă pe care n-o poţi câştiga,
dar, dacă nu lupţi acum, vei muri.
Nu, eu voi supravieţui, dar Emma...
Nu-i suficient să supravieţuieşti, dacă nu trăieşti.
- Unde ai auzit vorbele astea? - Ştii unde.
- Ai cunoscut-o pe Anna? - Da.
M-a ajutat de mult să devin cine sunt.
Mi-a salvat viaţa şi pe a ta. E rândul tău s-o salvezi pe Emma.
N-am cunoscut-o bine, dar n-ar vrea să trăieşti într-o peşteră de gheaţă.
Acolo vei rămâne dacă nu topeşti gheaţa aia.
Fă-o!
Merge!
O văd. Emma!
Emma!
S-o ducem acasă, la căldură.
Eşti teafără?
- Ai reuşit! Ai salvat-o! - Da.
Dar eu i-am pus viaţa în pericol. Nu-mi datorezi nimic.
Îi datorez viaţa surorii tale.
Ţi-am spus adevărul, m-a ajutat şi am să te ajut s-o găseşti.
Nu s-a terminat. O s-o găsim pe Anna.
Tot nu ştiu să citesc în japoneză, dar pot face asta.
Ar trebui să pornească!
Ştiu că ţi-e foame, dragul meu. Iartă-mă.
Te hrănesc imediat.
Înfometat. Şi ei îi este foame!
Combustibil!
Da, e ora mesei!
Da!
Bate palma!
Cine vrea lapte de la mama-primăriţă?
Eşti teafără, Emma?
E îngheţată.
Asta-i bine.
Mă duc să fac ciocolată caldă. Ştiu, cu scorţişoară.
- Scuze că nu te-am ajutat mai devreme. - Mă bucur că eşti teafără.
Mi-am pierdut o mamă, nu voiam s-o pierd şi pe a doua.
Eşti bine, Elsa?
Mi-am pierdut şi sora, şi colierul ei. Nu mai am nimic de la ea.
Atunci hai s-o găsim.
Sper să veniţi amândoi la nuntă.
Uite un dar anticipat. În caz că ţi se face foame.
Ador sendvişurile!
L-ai schimbat.
Pe David? Nu, a fost mereu aşa, doar că nu ştia.
- Mulţumesc! - Mă bucur c-am fost de ajutor.
Pot să te întreb de magie? De pildă, toiagul lui Bo Peep.
- E ceva obişnuit pe aici? - A existat mereu magie aici.
Părinţilor mei nu le plăcea magia, mai ales cea puternică.
Există cineva pe aici care i-ar putea ajuta cu aşa ceva?
Nu-s expertă, dar există un bărbat.
Un vrăjitor foarte puternic, versat în toate magiile.
Poate mă va ajuta el. Cum îl cheamă?
Nu-mi place să-i pronunţ numele cu voce tare.
E periculos.
- Am să ţi-l scriu pe ceva. - Mulţumesc!
- Ce faci? - E al tău, să te ajute în călătorie.
Parcă nu voiai să-l pierzi.
Îmi amintea de cineva, dar nu mai am nevoie de el.
E calul tatălui meu.
- Ce erou ai devenit! - Nu.
- Tot păstor am rămas. - Vom vedea.
"Rumple. Rumplestiltskin."
- Nu văd nimic. - Ar trebui să meargă.
E stricat?
Sau a păţit sora mea ceva?
Staţi puţin. Ce se aude?
- E o bătaie de inimă? - Da.
Poate că nu ştim unde e, dar ştim ceva important.
E în viaţă.
Despre cine vorbiţi?
- Cine eşti? - Ea e Elsa. O să-i găsim sora.
Asta face familia asta. Găsim persoane.
Reuşim mereu ce ne propunem, fiindcă nu ne dăm bătuţi.
Ştiu că eşti înăuntru!
Poţi să te dai bătută, dar eu n-am să te abandonez!
N-am să dispar când vrei tu!
Am să vin în fiecare zi, fiindcă e şi casa mea!
Mi-e dor de camera mea!
- Henry. - Mamă.
Tu ai făcut asta.
Poate că nu-ţi controlezi puterile, dar sunt uimitoare şi unice.
- Eşti singura cu asemenea puteri? - E probabil mai bine pentru toţi.
Şi pentru tine! Sunt nişte puteri grozave.
Pe bune.
Chiar şi aşa, bariera asta e inutilă. Hai s-o topesc.
De ce nu pot s-o topesc? Nu înţeleg de ce nu se topeşte!
Doar eu am puterea asta. Ar trebui s-o pot topi.
Ce ţine zidul ăsta în picioare?
Mersi! Căderile de curent sunt probabil coşmarul tău.
- S-a stricat multă marfă? - Nu, nu s-a stricat nimic.
Am avut noroc, presupun.