Din episoadele precedente...
- E vorba de Marian. - E obligat să stea cu ea.
Trebuie s-o salvez.
De ce mă urmăreşti?
Încep să cred că nu un Blestem a adus-o în Storybrooke.
- Unde e? - A dispărut.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
ORAŞUL STORYBROOKE DE LA 0083 LA 0141
- Trebuie să fie menţionată undeva. - Trebuie să existe o metodă mai bună.
Cât citim noi fişierele astea, sora mea e undeva, acolo.
- S-o confruntăm pe Crăiasa Zăpezii. - S-o găsim mai întâi.
Trebuie să fim atente, Elsa. Femeia asta e vicleană.
Ne ştie, dar noi nu ne amintim de ea şi presimt că nu-i o întâmplare.
- Crezi că ne-a şters memoria? - Reţin nume şi feţe, e slujba mea.
Sigur ne-a şters memoria, dar de ce? Trebuie să aflăm ce pune la cale.
Alte hârtii! Documente de la primărie la solicitarea ta.
Cineva a uitat de cina mea! Vreau cârnaţi şi piure.
Îţi dau apă şi biscuiţi.
- Cineva a muşcat din el. - Sunt vaccinată.
Asta-i bine. Mi-am ispăşit pedeapsa.
- Când îmi dai drumul? - Când vreau eu.
Merg să-l duc pe Henry cu barca, iubire, dacă nu vrei să te mai ajut cu ceva.
Să-i pui vesta de salvare.
Te împrieteneşti cu fiul să ajungi la mamă?
Da, deloc previzibil.
Ce-ar fi să-ţi ţii gândurile pentru tine?
Pa!
Uite ce-am găsit, Emma. Ce caută pozele tale în actele primăriei?
Când Regina era primăriţă, a abuzat puţin de putere.
Căuta un motiv să mă alunge din oraş.
Aici am ieşit cu Henry la o ciocolată caldă.
Aici l-am dus prima oară la şcoală.
Ce-i, Emma?
Sunt eu cu Crăiasa Zăpezii.
Nu-ţi aminteşti întâlnirea asta?
Nu, dar ştiu cine s-ar putea să ştie. Cine a făcut poza.
Spune-mi, te rog, că ai găsit-o.
La cine te referi? La Albă-ca-Zăpada? La Marian? La Emma Swan?
E foarte greu să ţin socoteala duşmanilor Maiestăţii Sale.
N-am chef de glume, Sidney! Vreau să ştiu unde se ascunde Crăiasa Zăpezii!
Dacă n-o pot dezgheţa eu pe Marian, am s-o oblig pe ea s-o dezgheţe!
Din păcate, n-am găsit-o încă pe Crăiasa Zăpezii.
Atunci ai o nouă sarcină! Găseşte-o cât mai repede!
Dacă nu, ai să regreţi amarnic!
Da, Maiestate!
Vezi? Belle se descurcă grozav!
Are toate numerele de contact. Neal va fi bine.
Nu-mi fac griji că nu are numerele, David. Mi-e teamă să-l las singur.
Cu Blestemul şi Vrăjitoarea cea Rea, am cam eşuat cu copiii.
Va fi bine. Avem nevoie de o pauză, mai ales tu!
Ce zici? Eşti pregătită să ieşim la o plimbare de seară?
Te simţi bine?
Fotografiile astea îmi amintesc de perioada când am venit aici.
Eu şi Regina ne uram.
Poate că "ură" e mult spus, dar nu ne înţelegeam.
Se pare că relaţia voastră s-a ameliorat.
Da, dar se pare c-am ajuns de unde am plecat.
Aş vrea s-o pot repara cumva. Vii?
Cred că ar trebui să vorbeşti cu ea despre asta.
Dacă vă înţelegeaţi bine înainte, poate vă înţelegeţi şi de acum.
Mă îndoiesc. Am greşit faţă de ea şi nu cred că o să mă ierte.
- De ce zici asta? - Din experienţă.
Stai pe loc! Ce-ai acolo?
Te-am căutat peste tot. Prefă-te că ne cunoaştem.
Mersi c-ai ţinut-o până am adus căruţul.
- Sunteţi singure? - Părinţii mei sunt în maşină.
Bine.
- Mersi. Era să iasă urât. - Nu zău!
Nu merge niciodată să ascunzi lucruri sub tricou.
Ai nevoie de aşa ceva. Fură un card şi poţi cumpăra tot ce vrei.
- Am să ţin minte. - Aşteaptă!
Dacă pleci, îmi pierd acoperirea. Ce zici, mergem la cumpărături?
- Chiar ne-a mers! - Ţine-ţi bine punga şi fugi!
- De ce? - Crede-mă pe cuvânt.
Fugi! Fugi!
Pe aici!
- Apropo, eu sunt Emma. - Lily. Mersi de ajutor.
Tu m-ai salvat în magazin, acum te-am salvat eu.
Dră Swan, ce surpriză neplăcută.
Din păcate, sunt ocupată s-o salvez pe soţia iubitului meu. N-ai auzit?
Ce ştii despre pozele astea?
Se pare că tu şi Crăiasa Zăpezii sunteţi prietene vechi.
"Prietene la cuţite", în cel mai bun caz.
Nu-mi amintesc de discuţia asta şi speram să ştii tu.
Sidney a făcut pozele astea când l-ai pus să mă spioneze.
Ţi-a spus ceva despre asta sau de ce mă certam cu ea?
Nici n-a pomenit. Probabil nu i-ai dat bacşiş.
Ar trebui să vorbesc cu Sidney, dar nu ştie nimeni unde e.
- L-ai văzut? - Sunt ocupată cu problema creată de tine.
Nu te mai reţin atunci.
Ai găsit vreo soluţie s-o dezgheţi?
- Nu te priveşte. - Nu se ştie.
Ştiu că nu sunt Vrăjitoarea Anului,
dar, dacă ai nevoie de ajutor, să-mi spui.
Te oferi să mă ajuţi?
Ai făcut multe pentru mine, Regina. Deci da.
M-ai ajutat la nevoie şi poţi conta pe mine.
Dră Swan, un lucru mi-e foarte clar.
Nu m-ai sprijinit şi nu mă vei sprijini niciodată.
Elsa!
Ajută-mă, Elsa!
- Anna? - Ajută-mă, Elsa!
Elsa?
Elsa!
Am veşti noi, regina mea.
- Ştiu unde se ascunde Crăiasa Zăpezii. - Unde?
Cred că merit ceva la schimb, nu? M-am săturat de temniţa asta de sticlă.
Dacă informaţiile tale dau roade, putem discuta despre eliberarea ta.
Vrei să dau atuul din mână înainte să primesc ceva în schimb?
- Crezi că sunt tâmpit? - Te-am prins în oglindă de două ori.
Dacă ţi se par prea strâmte,
poate ţi-ar plăcea să te întorci la balamuc.
Gândindu-mă mai bine, nu am cine ştie ce atu.
Ascultă-mă cu atenţie. Te voi conduce la ea.
Vreau o staţie cu recepţie bună, nu una cu rază scurtă, ca a lui Henry.
Mergem pe stânci, ne întoarcem imediat.
Dar nu avem semnal la telefon. Dacă ne caută Belle?
Cauţi o scuză ca să nu mergi.
- Mergem la plimbare. - Da, şi vreau să putem fi contactaţi.
Asta e numai bună. Îi zic lui Belle unde e staţia de acasă.
O să ne poată contacta indiferent unde suntem,
chiar dacă picăm printr-un portal în Asgard.
Eşti eroul meu!
- Stai puţin. - Ce-i?
Ştii că ţi-am zis de hoţul care a fugit din gelaterie?
Will Scarlet?
Se pare c-a evadat.
- Hai să mergem! - Acum?
Va fi ca pe timpuri! Aventura prinţului şi a prinţesei, dar fără Regina cea Rea.
Merg spre nord. Şi mai departe?
Treci de pod şi mergi spre est. Crăiasa Zăpezii nu-i departe.
Regina?
- Ce cauţi aici? - Elsa a dispărut.
Cred că s-a dus s-o confrunte pe Crăiasa Zăpezii şi e în pericol.
Tu? Mai nou, faci plimbări în natură?
Vreau s-o oblig pe Crăiasa Zăpezii să rupă vraja făcută lui Marian.
- Cum de ştii unde e? - Nu mă obosesc să-ţi explic.
- E la est de pod. - Ar trebui să mergem împreună.
Presimt că o voi găsi pe Elsa dacă merg spre Crăiasă.
- Te superi dacă merg şi eu? - Mai contează?
Chiar dacă nu vreau, tot mergi.
Nu-ţi ia nimeni sandvişul.
Scuze. De unde vin eu, dacă nu mănânci repede,
rămâi fără mâncare.
- Eşti din zonă? - Din Boston.
Am fugit în toiul nopţii şi am urcat într-un autobuz.
De ce ai fugit?
O fetiţă de la cămin, Cecilia, a fost adoptată.
Am văzut-o urcând într-un combi cu un cuplu perfect.
Atunci mi-am dat seama că n-o să se uite nimeni la mine
cum se uitau acei părinţi la ea.
Sunt prea mare, am pierdut ocazia.
N-avea rost să mai stau dacă mă simţeam tot mai...
Invizibilă?
Ştiu cum e.
Să trăieşti undeva unde nu ţine nimeni la tine,
nu mai zic să te înţeleagă.
Ai fost şi tu la un cămin?
Tipul ăla care te urmăreşte e de la asistenţă socială?
Încearcă să te ducă înapoi?
Da.
Ce-ai de gând să faci?
Vezi casele alea?
Oamenii le folosesc vara, dar acum, toamna, sunt goale.
Mă gândesc s-o aleg pe cea mai frumoasă şi să stau acolo o vreme.
Am o idee. Vino cu mine.
- Serios? - De ce nu?
Ne va fi mai bine dacă stăm împreună.
Anna!
Elsa!
Stai pe loc! Vin imediat!
Ajută-mă, te rog!
Ar trebui să fiu cu Neal, nu să urmăresc hoţi.
- Hai să mai stăm puţin. - Am plecat de-o oră.
Nu l-am părăsit niciodată aşa de mult. Cred că e un început bunicel, David.
Bine, ai dreptate. Du-te acasă.
Îl caut eu pe hoţ.
Nu, probabil nu-i el.
Ba el e.
- Încotro? - La dreapta.
E o vrajă de localizare? N-ar trebui să ne luăm după un obiect plutitor?
- Acum eşti expertă în magie. - Nu, dar în trecut era...
Sunt multe vrăji pe care nu le ştii! Dacă te-ai fi perfecţionat, ai şti.
Învăţ din mers. Nu-i ca şi când ar exista cursuri pe internet.
Când mă înveţi tu, tind să prind mai repede.
- N-am timp să-ţi dau lecţii! - Ştiu că eşti ocupată.
Cred că-i admirabil ce faci ajutând-o pe soţia bărbatului iubit.
Te-am impresionat? Atunci a meritat, nu-i aşa?
De ce te porţi aşa? Îţi recunosc meritele, încerc să fiu amabilă.
Şi apoi? Ai să-mi complimentezi hainele? Mă machiezi, îmi împleteşti părul?
Îl sunăm pe Robin Hood şi închidem?
Vrei să te iert ca să nu te mai simţi vinovată, dar nu te iert!
Intenţionat sau nu, dră Swan, ai adus-o înapoi pe Marian!
Mi-ai distrus viaţa şi nu există cale de întoarcere!
Ştiu că te gândeşti că n-ai făcut-o intenţionat...
...dar m-ai rănit.
Aşa că fă ca mine. Împacă-te cu situaţia.
Bun venit în lumea mea.
N-arată rău, nu?
- Te bat! - Ba nu!
Da. Da!
Nu!
Am câştigat!
- Ai câştigat! - Joc ca o ciubotă!
N-ai mai jucat?
Nu, n-am trăit niciodată într-un loc care să-şi permită aşa ceva.
Ai să înveţi. Ţi-e foame?
Ce-ai păţit?
Nu ştiu. O am de când mă ştiu.
Îmi place să cred că-i un simbol, ca Harry Potter, ceva de genul.
Ca şi cum ai fi unică, deosebită.
- Ştiu că-i o prostie. - Ba nu.
Bun. Şi tu eşti deosebită.
Mersi!
Uite!
Hai să jurăm că vom rămâne prietene.
Indiferent ce se va întâmpla, nimic nu ne va despărţi.
Bine. Jur!
- Sigur? - Da.
- Anna! Anna! - Elsa.
- Mă temeam că nu te voi mai găsi. - Dar mă bucur c-ai găsit-o.
Nu te apropia de noi!
Nu te teme, Anna! N-o las să-ţi facă rău!
Unde-i Anna? Ce i-ai făcut?
Îmi pare rău de înscenarea asta, dar n-a fost niciodată aici, scumpo.
Era o iluzie de gheaţă, fiindcă voiam să vii la mine.
De ce?
Uită-te la tine, eşti îngrozită.
Imaginează-ţi ce-ai putea face dacă ţi-ai controla puterile.
Ai avut cândva ocazia, dar ai irosit-o.
Din fericire pentru mine,
cu cât eşti mai îngrozită, cu atât mai tare se strâng lanţurile.
E tot ce vreau, pentru moment.
Să nu-mi stai în cale.
Ţi-aş spune că va fi totul bine.
Că nu-ţi fac niciun rău,
dar grija ta, frica ta...
sunt exact ce-mi trebuie în clipa asta.
Ce vrei să faci?
Voi face un om de zăpadă.
- Ce rahat! Unde naiba e? - Ai pierdut ceva?
Nu te priveşte, doamnă.
- Trebuia să-ţi faci o hartă. - Am făcut una, mulţumesc de sugestie.
- Ai pierdut-o? - Nu, n-am pierdut-o.
E în sacul de călătorie, la adăpost.
Dar nu călătoreşti, fiindcă ai îngropat sacul şi harta?
Da, aşa e. Am îngropat harta să găsesc sacul în sacul pe care încerc să-l găsesc.
- Am greşit, se mai întâmplă. - Nu prea.
- Se mai întâmplă când bei prea mult. - Asta, da.
- Ce-ţi pasă? Doar nu eşti şeriful. - Nu, dar sunt soţia şerifului.
- Eşti măritată cu blonda? - Ea e fata mea. Celălalt şerif.
- Ce face? - În poza de cazier păreai mai înalt.
Şi mai isteţ.
- Soţia şerifului mă face pitic şi prost? - Nici măcar nu încerci să fugi?
Nu. Consideră-te norocoasă că sunt prea frânt.
- N-ai evadat de la închisoare. - Nu?
Ţi-a dat drumul soţul meu, ca să am o mică victorie.
Să urmăresc, să bag un infractor la arest, să mă simt bine.
- Pun pariu că n-ai făcut ceva grav. - M-am îmbătat şi-am intrat la bibliotecă.
Un tocilar beţiv!
E clar mâna lui David!
Recunoaşte, toată treaba asta e o farsă bine pusă la punct!
Şi dacă recunosc?
- Te iert. - Da, bine.
Să cred că soţia şerifului poate să-mi redea libertatea?
- Sunt şi primar. - Ai ghicit!
Ştiam eu!
Se pare că Elsa a trecut pe aici.
Mulţumesc, dră Swan. Nu ştiam dacă nu spuneai.
Nu călca pe ea, nu ştim dacă e sigură.
E sigură. Ce spuneai?
- Nu ştiu de ce mă obosesc. - Nici eu.
Grăbeşte-te! Vreau s-o găsesc înainte să vină iarna!
Ceva e în neregulă.
Poate că amica în rochie albastră e pe aproape.
Nu, nu-i Elsa.
E Crăiasa Zăpezii! Ne-a găsit!
- Sidney! - Sidney?
Ce treabă are Sidney?
Răspunde-mi, Regina! Ce-mi ascunzi?
Trezeşte-te, e cineva în casă! Trebuie s-o ştergem!
Lilith?
Fugi! Îl întârzii eu!
Nu te apropia! Nu ne duci nicăieri! Nu ne întoarcem la cămin!
Draga mea, ce prostii i-ai îndrugat acestei fetei?
Ce se petrece? Cine e?
- Lily? - Spune-i adevărul, scumpo.
Sunt tatăl tău!
Mergi acasă. Maică-ta îşi face griji.
Tatăl tău? Ai o familie?
Parcă spuneai că eşti orfană!
M-ai minţit! Parcă nu ştiai unde este Sidney!
A fost tot timpul în oglindă?
Şi ce? Nu sunt obligată să-ţi spun tot ce fac!
Nici eu, Maiestate.
Tu ne-ai adus aici! Complotezi cu Crăiasa Zăpezii?
- Trădătorule! - Eu sunt trădător?
Cred c-ar trebui să te uiţi în oglindă.
Cât meditezi la ce-ai făcut, află că are un dar pentru tine,
binemeritat, zic eu.
Sidney!
- Regina? - Scuteşte-mă de morală!
Priveşte!
Sari!
Nu mi-e frică! Nu mi-e frică!
Eşti teafără?
- Regina? - Cred c-avem o problemă mai gravă.
Bine.
Emma? Emma!
Tata nu-i chiar aşa rău. E doar supărat că i-am folosit cardul.
După ce se liniştesc apele, caută-mă.
Putem fugi împreună.
- M-ai păcălit. - Îmi pare rău.
Ştiu că te-am minţit despre familie, dar restul e adevărat.
Îmi urăsc familia! Mă simt invizibilă acasă!
Sunt ca şi tine, sincer!
Eram orfană şi ei m-au adoptat, dar aia nu-i casa mea!
Ai jurat că vom rămâne prietene, indiferent ce se va întâmpla!
Emma!
- Nu-i a bună. - Nu mă ajuţi.
Încă o dată! Împreună!
- Cred c-am reuşit. - Ce vizită plăcută, doamnelor.
Mulţumesc că mi-ai adus ce-mi trebuia.
- Dă-mi oglinda înapoi! - Nu!
Încetează! Nu...
Vrei să te baţi? Bate-te cu mine!
Bravo, Elsa! Ai scăpat de frică! Încă nu eşti o cauză pierdută!
- Nu mai sta la discuţii! - Nu-i cazul. Am obţinut ce voiam.
- Sunteţi tefere? - Acum, da. Mulţumim!
- De ce nu mi-ai zis de Sidney? - Fiindcă nu suntem partenere!
- Nu ţi-am zis eu să vii. - Eu, da!
- Dacă mi-ai fi zis, nu-l mai căutam! - Ce să-ţi zic?
Că Sidney e în oglindă ca să mă ajute s-o ucid pe Marian, dar m-am răzgândit?
Pentru ce? Oricum nu m-ai fi crezut! Te cunosc prea bine, Swan.
- Nu te mai strădui atâta, că nu te iert! - Încetaţi!
Dacă nu vă împăcaţi, Storybrooke n-are nicio şansă!
Nu ne vom împăca niciodată, fiindcă pur şi simplu nu vreau!
- Eşti liber, aşa cum ţi-am promis. - Mulţumesc!
Ce voie să-ţi împlinesc mai întâi, regina mea?
- Nu vreau nimic de la tine. - Nu înţeleg.
- Ne-am înţeles să... - Nu pe tine te voiam, Sidney.
Voiam oglinda.
Tu ar trebui să ştii mai bine ca oricine importanţa oglinzii.
Oglinzile reflectă starea noastră,
dorinţa noastră, esenţa noastră.
Reţin temporar
o mică parte din sufletul nostru.
Ce... Ai alte oglinzi!
Am multe, sute, dar niciuna la fel de importantă ca asta.
Pentru ce vreau să fac, fosta ta casă e numai bună.
Cea care te-a închis în oglindă a pătruns-o cu multă magie neagră.
Ce ai de gând, regina mea?
Am de gând să obţin ce mi s-a tăgăduit de prea mult timp.
Să obţin ce merit!
Ce anume?
Asta rămâne între mine şi reflexia mea.
Bucură-te de libertate, Sidney.
Te sfătuiesc să te îmbraci gros.
Se va răci vremea în zonă.
Atât de aproape.
În curând voi avea ce-mi doresc...
...o familie care să mă iubească.
Iartă-mă că am plecat. Crăiasa Zăpezii m-a amăgit.
M-a făcut să cred că Anna era aici. Credeam că am găsit-o.
- Te înţeleg. Şi eu aş face la fel. - De ce-ai lăsat-o pe Regina să plece?
Ai auzit ce-a zis. Nu vrea să aibă de-a face cu mine.
Poate trebuia să insişti.
După cum am spus, când greşeşti faţă de cineva, nu te iartă.
Nu cred aşa ceva. Sora mea m-a învăţat că nu renunţi uşor la oameni.
Dacă ţii la cineva, nu renunţi aşa uşor.
Chiar dacă te rănesc sau te alungă cu un monstru de zăpadă.
Ce trebuie să fac să mă laşi în pace, Swan? Pleacă!
- Sunt o imbecilă! - Iată, suntem de acord!
Am mai fost în situaţia asta.
- Adică să mă iriţi? Da! - Nu, când eram adolescentă.
Am cunoscut pe cineva şi credeam că vom fi prietene pe viaţă,
dar m-a minţit şi am respins-o. M-a rugat s-o iert, dar n-am iertat-o.
A durat ceva timp, dar mi-am dat seama c-am greşit.
Am regretat decizia, dar era prea târziu. Nu mai exista cale de întoarcere.
Nu vreau să fac aceeaşi greşeală, Regina.
Trăiesc în Storybrooke, îmi iubesc fiul şi părinţii,
dar ei nu mă înţeleg întotdeauna. Nu ştiu cum e să fii respinsă şi neînţeleasă.
Nu cum înţeleg eu, cum înţelegi tu!
Cumva, asta ne face să fim...
...nu ştiu, deosebite. Poate chiar excepţionale.
Nu te căutam ca să nu mă mai simt vinovată.
Te căutam să-mi fii prietenă.
- Credeai că suntem prietene? - Absurd, nu?
Credeam c-am putea fi prietene.
Am să mai încerc, chiar dacă tot vrei să mă ucizi.
Aşteaptă, Emma.
Nu vreau să te ucid.
Vezi? E un început.
Bună!
- Te iubesc! - Şi eu!
Ce face Neal? A supravieţuit o oră cu Belle?
A fost minunată. A avut grijă de el.
- L-am prins pe hoţ. - Ce?
Pe Will Scarlet. L-am găsit.
Incredibil! Unde e, la arest?
- L-am iertat. - Poftim?
Ştiu ce-ai făcut, a recunoscut până la urmă.
Că l-ai lăsat "să evadeze", ca să-l urmăresc.
- Ţi-a spus el asta? - Nu te supăra!
A încercat să-ţi păstreze secretul, dar nu ştie să mintă.
Ca să nu mai zic, că-ţi cunosc tertipurile.
Planul tău a dat roade. Simt că sunt iar eu însămi.
- Ce-i aşa amuzant? - Nimic.
Mă bucur că te-ai distrat astăzi, dar n-am plănuit eu evadarea.
Ba sigur că da. Felul cum...
- Chiar a evadat? - Da.
Şi tu chiar l-ai iertat.
- Ce ne facem? - Sper să nu cadă lat în altă bibliotecă.
Dacă evadarea lui te-a ajutat să te regăseşti...
...merită să fie iertat.
Bună, iubito!
Pari supărată, ca şi cum ţi-ar prinde bine ceva de băut.
E puţin spus.
- Ce-ai acolo? - Ce-a mai rămas din copilăria mea.
Îmi arăţi şi mie?
- Te simţi bine? - Aşa cred.
Swan?
N-am văzut-o de când am filmat-o, dar astăzi mi-am amintit de trecut.
Eşti pierdută în gânduri?
Arată-mi-o. Mi-ar plăcea să aflu mai multe despre copilăria ta.
Cine e fata?
O veche prietenă.
Ia uite ce-a adus noua fată!
- Unde-i asta? - Nu-mi amintesc.
Poate la următorul cămin?
Ţi-ai reprimat amintirile? A fost neplăcut?
- Ăsta cine e, alt prieten? - Nu-mi amintesc nimic din toate astea.
Dă-i-o înapoi, Kevin!
- E camera Emmei, nu a ta! - Să fiu al naibii!
- Asta e... - Nu umblăm cu lucrurile altora, Emma.
Da.