Din episoadele precedente...
Malefica s-a întors.
Caută-l pe Autor. A lăsat indicii ascunse în scrierile lui.
Poate August ştie un secret.
- Păcat că nu e aici. - Dar Pinocchio este.
Toţi vor să-mi amintesc, dar nu pot.
Aveai o motocicletă şi purtai haine din piele şi barbă!
Nu se străduieşte de-ajuns.
Vrem să te infiltrezi printre ele şi să ne ajuţi.
Ce i-aţi făcut Maleficei?
Din cauza noastră, Malefica a pierdut copilul.
SUPĂ ŞI SENDVIŞURI CAFENEA
Deci zvonurile s-au adeverit. Ai renăscut din cenuşă.
Ce cauţi aici, Regina?
Îţi uşurez treaba. Dacă vrei să mă ucizi, iată-mă.
Crezi că m-am întors ca să te ucid?
Te-am ţintuit sub pământ 30 de ani, iar tu nu eşti tocmai îngăduitoare.
Da, dar, per ansamblu, ce-ai făcut e nimica toată.
Voi cere socoteală pentru greşeli mai mari.
Ai grijă, dragă. E la cataramă cu eroii ăia.
N-am avut încotro. Ştii cât de mult mi-am dorit să mă răzbun.
Dar aici a trebuit să mă dau bine cu ei, pentru a supravieţui. Singură.
I-am privit savurând fericirea care mie mi-a fost oprită!
Dacă vrei să le distrugi fericirea, atunci sunt de partea ta.
Doar nu vrei să te credem?
Sigur că nu. De aceea a şi venit.
- Vrea să ne arate că e de-a noastră. - Chiar sunt.
Atunci arată-ne.
Încă eşti rea, Regina?
Cea mai rea.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Hai, Alona!
Albă-ca-Zăpada! Ce mare bucurie!
Încă un trofeu pentru mironosiţa aia.
Tare-mi place niscai ironie!
Când ai cunoscut-o pe Alba, era să moară pe cal.
Însă astăzi e încă cea mai iscusită călăreaţă din ţară.
Calul ei a câştigat medaliile, nu ea.
Şi totuşi, pare-se că norocul o urmează oriunde merge, nu-i aşa?
Mi-ai promis să mă înveţi magie, ca să-i curm viaţa de basm.
Te învăţ, drăguţă, dar îmi pari puţin nerăbdătoare.
Te-ai furişat aici ca să citeşti. Ce anume?
Cartea de vrăji a Maleficei?
Era printre lucrurile mamei.
Se poate transforma în...
Într-un balaur care scuipă flăcări. Da, da! Cam epatant, aş zice.
M-am săturat s-o văd cum creşte şi cum îi vin toate de-a gata.
Vreau, în sfârşit, să mă răzbun!
Habar nu ai ce e răzbunarea.
Da, dar am habar de lecţiile tale, care sunt doar vorbe goale.
Înainte să arunci cu pietre, uită-te în oglindă.
Şi nu e o metaforă.
- Ce e aici? - Pustiu.
Acum mulţi ani, aici se întindea o pădure bogată.
Asta până a pârjolit-o Malefica.
Flăcările ei au fost atât de fierbinţi, încât un copac încă mai arde,
o jumătate de viaţă mai târziu.
Ştii cum a reuşit?
Cu o vrajă puternică, pe care a cultivat-o cu cel mai de preţ bun: timpul.
Dacă nesocoteşti darul timpului şi te pripeşti,
nu vei fi nicicând pregătită.
Sau poate nu sunt decât pretexte
şi nu eşti un magistru destul de bun cât să-mi arăţi.
Crezi că ea te va ajuta?
- M-am săturat să tot aştept. - Exact ăsta este cusurul tău.
Mult noroc cu Malefica!
Rumple.
- Pardon, ce face Regina? - S-a infiltrat.
Cu una care se transformă în dragon? De ce nu m-aţi chemat?
N-am avut timp decât să ne spună planul.
- Trebuia să-mi spuneţi. - De ce? Crezi că o puteai opri?
O puteam ajuta. Ştiu să mă dau drept altcineva.
Ştiu, dar Regina se descurcă şi singură.
Sper. Când luaţi legătura?
Când trebuia să luaţi legătura?
Acum vreo oră.
Îmi spune şi mie cineva unde naiba mergem?
Şi unde-ar mai fi distracţia? Vei afla cât de curând.
Fie.
Dar, din curiozitate profesională, aş vrea să ştiu
cum aţi reuşit s-o înviaţi.
Să nu ne pripim. Vezi tu, nu prea pari de încredere.
Ce faceţi?
Jucăm jocul meu preferat: "Nu fi erou".
Prima care ne salvează pierde.
Probabil glumeşti.
Dacă nu-ţi place, scoate-ne de aici.
Zău, nu-mi arunca privirea aia.
Ţi-am zis că s-a îmbunat, Mal. Dă încoace!
Şi-a ieşit din mână. N-are nicio importanţă.
Ce zici? Jucăm prea dur pentru tine?
Zic că ar trebui să plecăm.
Şi să găsim necazuri adevărate.
Bună.
E pagina pe care a luat-o August din cartea de poveşti?
Ai găsit ceva?
Uşa asta are cumva o legătură cu Autorul.
Trebuie doar să-mi dau seama care e acea legătură.
Vei afla. Poftim.
Hai, August... Ce încerci să-mi spui?
- Ai găsit ceva? - O masă arsă, sticle sparte
şi o Bunicuţă supărată foc.
Regina şi vrăjitoarele au băut tot. Cred că le-a convins.
- Poate s-au prefăcut. - Îţi faci griji, dar încă nu ştim nimic.
Tocmai! Nu e acasă, nici la birou.
- Părinţii mei o vor căuta... - Dar te temi.
Mă tot gândesc că, dacă a reuşit să se infiltreze
şi e călare pe situaţie, de ce naiba nu a luat legătura cu noi?
Poate chiar a fost o idee proastă. Dacă Regina a păţit ceva...
După cum ai spus chiar tu, se poate descurca şi singură.
Uite!
E una dintre maşinile şerifului. Ce naiba s-a întâmplat aici?
E mâna Maleficii. Aşa se distrează ea.
Regina! Eşti bine? Ce s-a întâmplat azi-noapte?
A trebuit să le conving.
Deci am băut, am dat foc şi am distrus la greu.
Scuze pentru maşină.
N-ar trebui să fiţi aici. Data viitoare ne vedem pe ascuns.
Data viitoare? N-ai aflat ce uneltesc?
După o noapte? Am aflat totuşi că ascund ceva.
Ceva nemaipomenit de puternic.
- Ce anume? - Nu ştiu.
Deci n-ai reuşit decât să distrugi lucrurile oamenilor.
Am reuşit să le conving.
Ultima dată, m-am dus eu la Malefica. De data asta, va veni ea la mine.
Alo? Malefica?
Am studiat magia.
La nivel de începător.
Dar m-am gândit...
...că poate ai vrea să mă înveţi.
Arată-mi ce-ai învăţat. Aprinde focul în şemineu.
Hai!
Jalnic!
Dar e bine şi aşa.
Ce bine e!
N-am mai văzut un foc ca lumea...
...de ani întregi.
Ce e aia?
Nu vei găsi asta în nicio carte cu vrăji.
Un strop de blestem al adormirii, cu apă de mare şi scaun de broască.
Te mai relaxează.
Ce-ai păţit, drăguţă? Nu sunt aşa cum te aşteptai?
- Ce s-a întâmplat cu tine? - O roză.
Regina Roza.
Asupra căreia ai abătut blestemul adormirii?
Până când regele Stefan cel Frumos
mi-a risipit toată truda cu sărutul iubirii adevărate.
Dar ştii ceva? Nici că-mi mai pasă.
Malefica despre care am citit...
...nu se dădea niciodată bătută.
Trebuie să-ţi aminteşti cine eşti.
Malefica era iute la mânie şi, dacă o jigneai,
se preschimba în dragon şi-ţi devora trupul.
Norocul tău că am luat micul dejun.
Ia-ţi hârţoaga prăfuită şi cară-te din castelul meu.
- Pe unde aţi umblat toată noaptea? - Nu fi răutăcios.
Regina a venit la noi şi am avut de povestit.
- Regina? Ce a vrut? - Să ne iscodească.
Sper că nu i-aţi spus că mă ascundeţi.
Am avut grijă, dragule. Nu ştie nimic.
Ne-ai adunat pe toate aici. Interesant plan.
Planul meu abia începe.
Regina ne prezintă o posibilitate interesantă.
Chiar crezi că ne va ajuta?
Inima frântă a transformat-o în monstru, iar acum inima ei e frântă din nou.
A pierdut din nou în dragoste şi suferă tare mult.
Ştim amândoi că suferinţa te căleşte.
Într-adevăr.
Când războiul va ajunge în Storybrooke,
toţi, şi Regina, vor trebui să aleagă o tabără.
Despre ce război vorbeşti?
Cel pe care-l vom isca noi.
Astă-seară vom da prima lovitură.
Vizitiu, opreşte!
Draga mea, ce faci aici, la naiba în praznic?
Merg acasă, la castelul lui Leopold.
E tare departe.
Dacă vrei, te duc în celălalt regat. Mă duc la o nuntă regală.
Ce nuntă?
Oare n-ai auzit de regina Roza? Fiica ei, Aurora, se căsătoreşte.
Fiica Rozei se căsătoreşte.
O nouă generaţie are parte de finaluri fericite, în vreme ce tu putrezeşti aici!
Ce-ţi tot pasă ţie?
Fiindcă dacă...
...dacă tu, care eşti atât de puternică, nu te poţi răzbuna...
...eu nu voi reuşi niciodată.
Deci şi ţie ţi-a fost răpit cineva.
Da.
Făptuitoarea încă trăieşte...
...iar eu tot nu m-am răzbunat.
Să-ţi dau un sfat?
Renunţă. Găseşte-ţi altă ocupaţie.
Nu.
Asta nu te motivează să te ridici?
Să redevii dragon? Să lupţi?
- Nu pot. - Nu-ţi fierbe sângele în vene?
N-auzi, proasto? Nu pot!
Nu mă mai pot transforma în dragon.
Mi-am pierdut flacăra acum mult timp.
Atunci s-o regăsim!
Scuze că n-am rămas să dereticăm.
Nu-i nimic. Ai nevoie de somnul de frumuseţe mai mult decât mine.
Mă bucur să te revăd, Regina.
Sper că te-ai distrat azi-noapte.
Azi-noapte, da.
Dar azi-dimineaţă? Nu.
Te-aş putea ajuta cu magia acestei lumi.
Nu te teme, nu e otravă, ci aspirină. Îţi ia durerea cu mâna.
Ştiu ce e, numai că de obicei nu eşti amabilă.
Amabilitatea n-are a face. Vreau să fii pe fază la noapte.
Pentru?
- Alte jocuri? - Nu.
Gata cu jocurile. Vrei să afli de ce am venit toate în oraş?
Adevărul e că şi noi căutăm ceea ce cauţi tu: pe Autor.
De unde ştii de Autor?
Rumplestiltskin!
I-a spus totul Cruellei la New York.
Vă urez mult noroc! Eu îl caut de luni întregi.
Dar ai procedat greşit.
Ai nevoie de aliaţi noi, care au indicii noi cu privire la Autor.
Iar aceste noi indicii
au cumva de-a face cu magia puternică pe care o ascundeţi?
Înainte să-ţi dezvălui secretul, am o sarcină pentru tine.
Am ajuns.
Am spus să ne întâlnim pe ascuns!
Văd că ai adus tot familionul şi pe piratul ăla mascotă!
Ne făceam griji pentru tine.
Atunci grăbiţi-vă. Nu pot fi văzută cu voi.
Regina, e o idee proastă. Femeia asta, dragonul, e periculoasă.
- Şi nu ştii cum să te infiltrezi. - Prind repede.
Malefica mi-a spus deja de ce au venit. Şi ele îl caută pe Autor.
- Vreau doar să-mi schimbe destinul. - Iar ele ce vor?
Ele vor să schimbe întregul echilibru. Răii să învingă, iar eroii să piardă.
Vor primi finalul fericit dacă-l distrug pe al vostru.
- Crezi că-l pot găsi pe Autor? - Au o pistă care ne lipseşte.
La noapte vor să le ajut să o fure, orice ar fi această pistă.
Lucrurile astea nu se termină nicicând cu bine.
Îţi înţeleg îngrijorarea, dar m-am implicat.
- Atunci mă implic şi eu. - Poftim?
- Te voi ajuta. - Ba nu, e prea periculos.
Fac parte din Operaţiunea Mangusta.
Acum te voi ajuta, aşa cum ai vrut, orice ar fi.
Indiferent ce planuri are pentru la noapte, voi veni şi eu.
Eşti gata de o plimbare?
Vrei să urc în aia?
Cruella a vrăjit-o, se conduce singură. Urcă la volan, dacă vrei.
Da, chiar vreau. Unde sunt celelalte două?
Lasă-le pe ele. Acum suntem doar noi două.
Ca pe vremuri.
Trebuie să guşti tortul. E delicios!
Ia te uită ce supravieţuitori s-au găsit pe o bărcuţă!
Sper că nu deranjez.
Killian, el este Will.
- Vă cunoaşteţi? - Da, ne cunoaştem.
Înainte să cedezi impulsurilor pugilistice,
hai afară, s-o scutim pe doamnă de circ.
Şi e limpede că nu vă aveţi la inimă.
Deşi aş vrea să te umplu de sânge din nou, am venit pentru Belle.
Să vorbim între patru ochi.
Nu ştie nimeni ce vor vrăjitoarele să fure cu ajutorul Reginei?
Sigur, nu, dar sunt puternice şi caută şi mai multă putere.
Cine e mai puternic decât Întunecatul? Pumnalul lui e încă în oraş, nu?
Crezi că asta caută?
A-l pune pe Întunecat să-l găsească pe Autor e cea mai bună soluţie.
Dar cum? Nu e nevolnic câtă vreme nu e în Storybrooke?
- Poate l-au ademenit înapoi. - Oricare din ele îl poate controla.
Sau, şi mai rău, îl poate ucide cu pumnalul, devenind apoi Întunecatul.
Nu vom permite aşa ceva. Ai ascuns bine pumnalul?
Fireşte.
- Atunci trebuie să-l mutăm. - Poftim?
Îl ştiau şi s-ar putea să-şi dea seama unde ai ascunde ceva.
Trebuie să-l ascundem undeva unde nu s-ar gândi să caute.
Dar unde?
Nu-ţi face griji. Vrei să îngropi o comoară care să nu fie găsită?
Lasă asta în seama piratului.
Am ajuns.
Nu se poate. E casa lui Marco.
E meşterul oraşului. Aici n-o să găseşti decât bandă adezivă.
Te asigur că e ceva mult mai de preţ.
Cineva, de fapt.
Buturuga aia de pin care e fiul lui.
Obiectul magic pe care-l cauţi e Pinocchio?
Are informaţii despre Autor şi-l vom sili să ni le spună.
Ar fi o idee bună, dacă n-aş fi încercat deja.
Când August a redevenit băiat, memoria lui s-a golit.
Nu-şi aminteşte nimic.
Poate că nu i-ai pus întrebările suficient de insistent.
Cum adică?
Încep să mă tem că Ursula şi Cruella au dreptate.
Ai stat atât de mult în preajma eroilor, încât ai uitat cine eşti cu adevărat.
Ai grijă, nu te îndoi de devotamentul meu.
Vrei să-mi arăţi că încă eşti Regina cea Rea de odinioară?
Intră în casă şi răpeşte-l pe băiat.
Deci un copac aprins de mine încă arde.
Ce mai contează?
Aceea e scânteia ta, care-l va reaprinde pe dragonul dinăuntrul tău.
Îmbracă-te!
- A mers? - Nu ştiu sigur.
Acuşi vom afla. Priveşte!
Bună, Stefan.
Malefica, îţi jur,
dacă vrei să-i răpeşti fericirea Aurorei, vei da greş.
- Aşa cum ai dat greş şi cu Roza. - Ai avut tu grijă de asta, nu?
Soldaţi, înhăţaţi-le!
S-ar părea că te-ai făcut din nou de râs, Malefica.
Minunat, Pinocchio!
E gata, nu?
Mai rămâne s-o vedem la galop.
- Ce zici, tată? - E un cal pe potriva unui prinţ.
Bună, Marco. Bună, Pinocchio.
- Pot să intru? - Desigur.
S-a întâmplat ceva?
- Regina! - Emma! Ce cauţi aici?
Te-am văzut adormindu-i şi m-am speriat.
Dacă nu pleci, vei avea motiv.
După ce-mi spui ce te-a pus Malefica să faci.
- Îl vor pe Pinocchio. - Ţi-am spus că e de rău.
Ne furişăm cu el prin spate şi găsim o ascunzătoare.
Gata, deja dai înapoi?
Dacă Mal îşi dă seama şi îşi dezlănţuie dragonul?
E un copil, Regina. E prea primejdios!
Nu şi dacă îl ocrotesc eu.
Nu le voi lăsa să-i facă rău. Mă voi lupta cu ele.
Sunt trei, tu eşti singură!
Nu sunt depăşită, aşa cum crezi. Nu le cunoşti cum le cunosc eu.
De când au venit în oraş, superputerea mea a luat-o razna.
Toată lumea, până şi părinţii mei, îmi ascunde ceva!
Emma, singurele care au taine sunt Malefica şi prietenele ei.
S-au inspirat de la eroi. Acum s-au aliat.
Trebuie să ne inspirăm de la ele şi să încălcăm unele reguli.
Te urmăresc. În caz de ceva, dau năvală.
Mă bucur că ai redevenit cum erai.
- Ce faci? - Refuz să mor aşa.
Vrei să te lupţi cu ei?
- Sunt prea mulţi. - Sper că mingile de foc sunt mai bune.
Nu-i poţi învinge.
Ai dreptate. Fără ajutorul dragonului, nu pot.
Ucideţi-o!
Retragerea!
Ia te uită cine s-a întors!
Hai odată! De ce nu...
Nu!
Regina, ce faci?
Tu trebuie să fii Aurora.
Muguraşul dulce al reginei Roza.
Malefica.
- Dar tata... - A spus că te va ocroti. A dat greş.
Voiam să-l omor. Voiam s-o omor şi pe mama ta.
Dar apoi mi-am dat seama că vor suferi mult mai crunt
dacă-i las în viaţă, să vadă ce-ţi voi face.
Mama te-a învins. Te voi învinge şi eu.
Am nevoie doar de ce am eu, iar tu nu vei avea niciodată.
Dragoste adevărată? Nu fi aşa de sigură.
Mă gândesc la un blestem aparte pentru prinţul tău Philip.
Nu!
Ce inspiraţie!
Nu aş fi reuşit fără tine.
Mi-ai amintit cine sunt cu adevărat.
Îţi mulţumesc.
Slavă Domnului că e în siguranţă. Te-ai gândit unde să-l ascunzi?
Mai bine nu ştii.
Ia maşina lui Gold.
Ne vom revedea după ce-l voi ascunde unde nu va mai fi găsit.
Mulţumesc, Killian.
Dacă Rumple s-ar întoarce,
după toate cele care s-au întâmplat, nu ştiu ce aş face.
Măcar nu ai grija asta acum.
- Ce e? S-a întâmplat ceva? - Da, m-a săgetat un gând groaznic.
Dacă Rumple e deja aici?
Adică în oraş? Nu e...
Da, e imposibil, dar nu ştiu... Am o presimţire neagră.
Asta e singura mea apărare.
Dacă-ţi faci griji că e aici, există doar o cale de a afla.
Foloseşte pumnalul şi porunceşte-i să vină. Dacă e aici, nu va avea încotro.
Întunecatule, dacă eşti aici, vino şi dă ochii cu mine.
Acum!
Se pare că m-am înşelat.
Poftim.
DL GOLD AMANET ŞI ANTICARIAT
- Killian! Pumnalul e în siguranţă? - Da.
Acum, că e ascuns, mai avem un singur lucru de făcut.
Să depunem Jurământul Piratului.
Trebuie să jurăm că nu vom mai vorbi despre cele întâmplate astăzi.
Nici între noi, nici cu alţii. Doar aşa pumnalul va fi în siguranţă.
Îţi dau cuvântul meu.
Iar eu ţi-l dau pe al meu.
Probabil e un dar de la Will, admiratorul tău.
Da, era afară când am ajuns aici.
Dacă-mi permiţi să întreb, aveţi o relaţie serioasă?
E nouă şi cam atât.
Nu ştiu să-ţi spun ce va fi.
Eşti atât de diferită!
Ştiu. După cele întâmplate cu Rumple, mă bucur că pot sta alături de cineva
care e pur şi simplu aşa cum spune.
- Deci l-ai uitat pe Rumplestiltskin? - Nu ştiu dacă-l voi putea uita vreodată.
Deocamdată, Will mă face să zâmbesc.
Mă bucur să aud. Noapte bună.
Killian!
Vreau să te întreb ceva legat de Will. Ce s-a întâmplat între voi?
Să spunem că mi-a luat ceva drag mie.
- Cum ai ajuns aici atât de degrabă? - Călare pe un dragon, cum altcumva?
Adică pe Malefica? Eram sigur că-şi pierduse acea putere.
O uitase, mai degrabă.
Dar i-am amintit eu cine este.
Credeam că tu cauţi un magistru, nu invers.
Da, am căutat...
...dar apoi mi-am dat seama...
...că am deja un magistru.
Un magistru destoinic.
Mă bucur să aud. Văd că şi tu eşti destoinică.
De ce am senzaţia că acel căluţ nu trage doar un pui de somn?
Ba sigur că doarme.
Şi va mai dormi vreo sută de ani.
Malefica m-a ajutat să înţeleg că moartea e prea blândă pentru Albă-ca-Zăpada.
Trebuie să-i răpesc ceea ce iubeşte.
Asta tot încerc să te învăţ.
Ei bine...
Sunt gata să învăţ. Oricât va dura, îmi stă în putere.
Îmi stă în putere să mă răzbun.
Îmi stă în putere să obţin fericirea.
Cabana lui Gold? Ce căutăm aici?
Ne trebuia un cotlon al nostru, unde să ascundem păpuşile răpite,
iar cocioaba asta ne-a fost pusă la dispoziţie.
Nu se poate!
Magia ta neagră nu este o vrajă sau un obiect.
- Este... - Într-adevăr, drăguţă.
Sunt eu.
Doar nu credeai că voi sta izgonit prea multă vreme?
Nu.
Am învăţat multe despre mine în surghiun.
Ai avut dreptate, Regina.
Magistrul trebuie să înveţe uneori de la discipol.
Iar uneori trebuie să înfrunţi piedici inimaginabile...
...pentru a înţelege adevărul.
Ai acceptat în sfârşit adevărul acceptat de mine.
Nu vei avea aparte de finalul fericit fără a-l găsi pe Autor.
- Aş zice că suntem în aceeaşi tabără. - Aşa aş zice şi eu.
Iar acum, cu ajutorul băiatului pe care l-aţi răpit,
putem face primii paşi.
- Ce ai de gând? - Dă-te la o parte şi vei vedea.
Sau te-ai îmbunat?
Nici gând!
Ce uşurare!
Nu-i vom cere lui Pinocchio să-şi amintească ceva.
Fiindcă nu poate.
Tortura nu va da roade cu el.
Dar va da roade cu omul care a fost cândva.
Bine ai revenit, August!
Iar acum... începem?