Din episoadele anterioare...
Am ceva care o va sili pe Regina să mă slujească pe vecie.
Ţi-ai nesocotit sacra îndatorire. Vei fi pedepsit.
Îl eliberăm pe Autor?
- Chibzuieşte. - Nu-mi fac griji. Tu?
Avem atâtea întrebări!
Stai!
- Unde e Autorul? - A fugit.
- Îl cunoaştem, Emma. - Poftim?
Îl ştim dinainte să te naşti.
- El... - Ne-a manipulat.
Din cauza lui am ajuns să fim de vină că Malefica şi-a pierdut copilul.
Ăsta e adevărul.
Ba adevărul e că, oricum v-a manipulat, aţi făcut ce aţi făcut şi m-aţi minţit.
- Aţi minţit cu privire la voi, la mine... - Ba nu. E un incident din trecut.
- Nu e un fleac! - Ne-am schimbat.
Vrem să-ţi fim părinţi buni.
Sunt Salvatoare fiindcă m-aţi schimbat cu preţul sufletului altcuiva!
Aşa este. Şi am greşit.
Dar atunci nu am înţeles ce făceam.
- Am fost mânaţi de frică. Suntem oameni. - Uite că nu-mi pasă.
Nu mai contează. Trebuie să-l găsim pe Autor înaintea lui Gold.
Nu sunt cine ştie ce scriitor, dar mă pricep niţel la penele magice.
Adică?
Mai întâi, trebuie sculptate din lemnul copacilor fermecaţi.
Din nefericire pentru tine, această proprietate nu este prezentă
în niciun copac din Storybrooke.
Fir-ar să fie!
- Trebuie să plec. - Da. Sau ai putea veni cu mine.
Ce motiv aş avea?
Eşti probabil cea mai mare pacoste despre care am avut neplăcerea să scriu.
Da, ar fi chestia asta. Dar ar mai fi şi asta.
Ce vrei de la mine?
Îmi vei scrie câteva finaluri fericite.
- Bine. - Mă gândeam eu.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Mă tem că ai mâinile legate. Astăzi nu vei mai face magie.
- Deci sunt prizoniera ta. - Şi tu, şi Autorul.
Pe el l-a dus capul să ni se alăture, dar tu te-ai dat cu tabăra greşită.
Şi cum rămâne cu tot ce mi-ai spus?
Voiai să-mi găsesc fericirea.
Este adevărat, dar nu pe seama mea.
Afecţiunea pe care ţi-o port... are şi ea limitele ei.
- Ce s-a întâmplat cu tine? - Am pierdut totul.
Aşa cum vei pierde şi tu totul dacă nu faci ce îţi spun.
Ţi-am găsit ăsta în buzunar.
E numărul de telefon al lui Robin de Locksley.
Dă-mi-l înapoi!
Îl ai fiindcă te temi pentru Robin, singur într-o lume rece, ostilă.
Şi pe bună dreptate.
Ce ştii în plus faţă de mine?
Ce s-a întâmplat cu Robin?
Întreabă-l chiar tu. Sună.
ÎN URMĂ CU NOUĂ SĂPTĂMÂNI
Alo, nu mă vezi că trec pe aici?
FIRMA DE TRANSPORT STEAUA POLARĂ
- Ce larmă! - O să ne obişnuim.
- Ce căutăm? - Noua noastră casă.
Regina mi-a dat cheile de la apartamentul fiului lui Gold.
Baelfire?
A venit din Pădurea Fermecată, ca noi, şi a locuit aici mulţi ani.
- Deci putem sta şi noi aici. - Da.
Mamă, sunt obosit.
Îl duc eu în braţe. Tu găseşte adresa.
Mamă!
Stai!
Alo!
Hai!
Stai!
Hai!
Un hoţ care fură de la nevoiaşi este o scursură.
Ce spui acolo, nene?
PĂDUREA SHERWOOD ACUM MULŢI ANI
Micule John, dacă nu vrei bere, te refuz.
Am o pistă nouă.
Trăsura regelui Midas trece prin oraş mâine.
Va fi însoţit de câteva gărzi regale.
Ştii că n-am furat niciun sfanţ de când m-am însurat cu Marian.
Uită-te şi tu în jur! Eu şi Marian am început o nouă viaţă împreună.
Dar nu eşti cârciumar, ci hoţ.
Trebuia să văd cu ochii mei. Robin de Locksley, cetăţean cinstit.
Îmi place şorţul.
- Domniţă... - Şerifule...
- Ce doreşti de la mine, Nottingham? - Ce doresc eu de la tine?
În primul rând, nu ţi-ai plătit birurile.
Am nevoie de timp.
Uite că sunt generos, aşa că îţi dau două zile.
Apoi închid cârciuma şi te duc în temniţa datornicilor,
iar biata Marian nu va avea cine s-o consoleze decât pe mine.
Nu te-ar vrea niciodată.
Am şi eu gură, pot vorbi. Nu te-aş vrea niciodată.
Ei bine, când o să ajungi pe drumuri, iar soţiorul tău va fi în temniţă,
poate mă vei privi cu alţi ochi.
- O să fac cumva rost de bani. - Zău?
Ai două zile.
Dacă ăsta e Noul York, nu vreau să-l văd pe cel vechi.
Am trecut şi prin greutăţi mai mari.
Dar recunosc, lumea asta modernă mă cam derutează.
E numai vina mea.
Marian, ai fi murit dacă nu ai fi plecat din Storybrooke.
Eu am decis să vin şi să-l iau pe Roland.
- Nu m-a silit nimeni. - Ştiu.
Eşti onorabil, dar de asta eşti aici, departe de femeia iubită.
Mai ştii ce mi-ai spus în primele noastre zile de haiducie?
Am spus atât de multe...
Roland, vino aici, lângă mama.
Ce naiba cauţi aici?
- Dar tu? - Nu-i treaba ta.
Treaba ta e să te cari de aici.
E casa fiului meu. Sunteţi nişte intruşi!
Ba e casa noastră acum şi nu plecăm nicăieri.
Ascultă, n-am timp de prostii. Am multe treburi pe cap.
Ce treabă poţi să ai într-o lume fără de magie?
Să-mi găsesc fericirea. Iar acum, afară!
- Ai venit să-l găseşti pe Autor, nu? - Deci ea ţi-a spus. Fireşte!
Atunci ştii şi că, dacă nu-l găsesc,
nici Regina nu va avea parte de finalul fericit,
care ţi-ar prinde şi ţie bine.
Nu mă joci tu pe mine pe degete. Nu am încredere în tine.
Am soţie şi copil! Avem nevoie de casa asta şi nu plecăm!
Nu.
Gold?
Gold!
Mă bucur că şeriful nu i-a speriat pe toţi.
- Ce doreşti? - N-am venit pentru bere.
De bună seamă, nici pentru atmosferă.
Am venit să facem un târg.
M-am interesat de cel mai iscusit hoţ şi toţi mi te-au recomandat pe tine.
Da, păi... Nu mă mai îndeletnicesc cu asta.
Curând, se pare, nu te vei mai îndeletnici nici cu taverna.
Aia de pe uşă e o înştiinţare de plată a birului?
- Zi ce ai de zis. - Eu îţi pot rezolva toate problemele.
Vreau să te duci într-un tărâm foarte îndepărtat.
E un tărâm cârmuit de o veche compatrioată,
care n-ar fi încântată să-mi vadă frumuseţea de chip.
Vreau să intri în tainiţa ei
şi să furi Elixirul Inimii Suferinde.
E un nume ridicol de descriptiv şi probabil o vânătoare de himere.
Departe de asta, dragule. Face exact ce spune.
Tămăduieşte inimile ce suferă şi fizic, şi sentimental.
E foarte puternic.
Ce-ai zice de o mică drumeţie?
- Unde? - Într-un alt tărâm, pe nume Oz.
Ai face gestul ăsta pentru mine?
CONTACT: REGINA APELARE?
Domnule! S-a trezit prietenul dv.
Ce-au spus medicii?
Doar minţile lor înguste pot pricepe ce-au spus.
Au tot bălmăjit despre regim şi mişcare.
- Cică am făcut un atac de cord. - Dar tu eşti de altă părere.
Problema mea nu e de ordin fizic, ci moral.
Toate ticăloşiile pe care le-am înfăptuit şi-au lăsat urma asupra mea.
Mi-au otrăvit inima şi mi-au îngroşat sângele.
Când eram la Storybrooke, mă protejam cu magia.
Dar aici...
...nu voi trăi fără magie.
Din nefericire pentru tine, Întunecatule, magia lipseşte în această lume.
Adevărat.
Aici nu putem înfăptui magii, dar putem folosi obiecte magice,
dacă ar fi aduse de altundeva.
Îţi aminteşti ceva din trecutul nostru? Elixirul Inimii Suferinde.
Ţi-am cerut să-l furi.
Ei bine, cred că ştiu unde încă există chiar aici, la New York.
- Vreau să mi-l aduci. - De ce te-aş ajuta?
Din acelaşi motiv pentru care ţi-ai părăsit iubita.
Ai părăsit-o pe Regina fiindcă eşti un om cu principii,
un om de onoare.
Iar ăsta, în pofida a orice, este motivul pentru care mă vei salva.
- Frumoasă privelişte, nu? - Fir-ar!
- Mersi, amice! - Pentru?
Mi-ai salvat viaţa. Străjerul îmi pusese gând rău. Ai aterizat la fix.
- Să cred că ai fost arestat pe nedrept? - Voiam să şutesc ceva de mâncare.
Atunci consideră asta o curtoazie profesională.
- Eşti şi tu hoţ? - Am fost.
Ce caută un fost hoţ în Oz?
Am venit să fur de la o vrăjitoare o poţiune ce lecuieşte inimi suferinde.
Deci m-am pripit când am spus că am fost hoţ.
Ţi-ai pierdut minţile? E tare lesne să-ţi găseşti sfârşitul.
Îmi asum riscul. Mi s-a oferit o avere şi vreau să-mi păstrez cârciuma.
Îţi rişti viaţa pentru o cârciumă? Nici vorbă! O fi o femeie la mijloc!
Chiar este. Soţia mea, Marian.
I-am promis o viaţă mai bună şi vreau să mă ţin de cuvânt.
Cât de nobil!
Dacă furi nişte poţiune şi pentru mine, o să-l duc pe străjer departe de aici.
Doar nu vrei să se trezească şi să dea alarma?
S-a făcut.
Şi încă ceva. Ajută-mă să-i dau jos veşmintele.
VRĂJITORUL DE STEJAR
"Vrăjitorul de Stejar". Asta îi era acoperirea în lumea noastră.
Era mare şi puternic, dar nu neapărat şi isteţ.
Însă era eficient.
Zelena l-a trimis la New York să stea cu ochii pe Emma.
Ar fi fost o nesăbuinţă să-l trimită fără măsuri de siguranţă.
Amulete magice şi poţiuni.
- Zelena nu e nechibzuită. - Aşa e.
Fir-ar!
Nimic!
Aici erai!
Ocoliţi!
Eşti mulţumit? Puteai fi arestat!
- Ce s-ar fi ales de noi? - N-am avut încotro.
- Vreau suc! - Bea lapte, să creşti mare şi voinic.
Fii sigură că ţin la tine şi la Roland mai mult decât la orice,
dar a-i întoarce spatele unui nefericit, mai ales pe moarte,
contravine principiilor mele!
Tatăl tău are dreptate. Cel puţin în privinţa laptelui.
Principiile te mână să-i ajuţi pe cei ca Rumplestiltskin?
Spre binele tuturor, lasă-l să moară.
Să-l las să moară? Marian, nu te recunosc!
Uită-te în jur, Robin. Totul s-a schimbat.
Eu nu m-am schimbat.
MAIMUŢELE ZBURĂTOARE
INIMA SAU MOARTEA
Ce-ţi închipui că faci?
Trăiască Vrăjitoarea cea Rea!
- Nu eşti straja mea, nu? - Ba fireşte!
Străjile mele nu cutează să-mi vorbească.
Cine eşti şi de ce mă furi?
Crezi că mă poţi ucide?
Nu face...alegerea greşită... hoţule. E ultima ocazie de a scăpa cu viaţă.
Un singur om e suficient de îndrăzneţ pentru a fura de la Vrăjitoarea cea Rea.
De ce te-a trimis Rumplestiltskin?
Eşti teafăr, amice? Cum a mers?
- Mă tem că am dat greş. - Ce?
A fost o cursă.
De cum am intrat, o vrăjitoare mă aştepta. Nici n-am ajuns la elixir.
- N-ai furat niciun strop? - Deloc.
Îmi pare rău, Will.
- L-ai găsit! - Într-adevăr.
M-am ţinut de cuvânt, aşa că vom face un târg.
- Zi degrabă. - Vei pleca înainte să te lecuieşti.
Apartamentul fiului tău e al meu şi nu vreau să mai calci acolo.
Da, ia-l! Acum dă-mi ce e al meu.
Adio, Rumplestiltskin. Totul între noi s-a terminat.
La revedere, hoţule.
Nu dă roade.
Nu dă roade!
De ce nu dă roade?
- Fiindcă nu e magie adevărată. - Ce spui?
Nu am reuşit să-l conving pe Robin să te lase să moară.
Aşa că iată-mă.
- Ai schimbat sticluţele. - Da.
Poţiunea pe care ai băut-o e eficientă doar împotriva răcelii şi gripei.
Fii pe pace, nu dă moleşeală.
De ce-mi faci asta? Eu nu ţi-am greşit cu nimic.
Nu chiar.
Zelena?
- Cum e cu putinţă? - E magie de import, dragule.
E esenţială când străbaţi tărâmurile.
Mai ştii trifoiul cu şase foi din Oz, nu-i aşa?
E o vrajă de frumuseţe.
- Nu! Te-am ucis! - Ai încercat.
M-ai înjunghiat în celulă, dar n-am murit.
Viaţa mi-a părăsit trupul înainte să se sfărâme.
Trebuia să ajung undeva. Sau, mai bine, "cândva"?
Ai intrat după Emma prin portalul temporal!
Într-adevăr.
Am aflat ce-i pregătea Emma lui Marian, m-am băgat pe fir cât mai puteam.
Am aşteptat, privindu-i pe Emma şi pe ibovnicul ei ciung
cum încercau să-şi îndrepte greşelile.
Când am aflat că vor s-o readucă pe soţia lui Robin, m-a lovit inspiraţia.
Şi apoi am lovit eu.
Câteva clipe, au lăsat-o singură. Nici n-am avut nevoie de mai mult.
Am ucis-o.
Apoi am devenit Marian.
Am luat înfăţişarea ei.
Nu mi-a fost uşor să mă dau drept altcineva...
...dar, ştiind că-i voi spulbera fericirea Reginei,
a meritat fiecare clipă petrecută în acest trup anost.
Marian n-a mai ajuns la Storybrooke.
Nu, dragule. Eu am fost de la bun început.
Şi să ştii că nu s-a prins nimeni.
Nici soţul şi nici măcar copilul ei.
Ea e la fel de moartă ca fiul tău.
Chiar aşa! Cred că n-ai mai apucat să-i răzbuni moartea!
Ai dat greş!
Vai!
Eşti gol...
Ce ecou minunat!
Vă rog, faceţi ceva!
Dragule, nu încerca să vorbeşti.
Priveşte ce magie e în lumea asta, Rumple.
Un tub care respiră pentru tine.
Câtă suferinţă trebuie că simţi!
Într-o vreme, aş fi savurat aceste clipe.
Cum eşti pornit împotriva mea pentru a-ţi răzbuna fiul,
ar fi o alegere practică din partea mea!
Dar, vezi tu, încă nu am terminat să-ţi spun genialul meu plan.
Da, voiam să mă folosesc de Marian pentru a-i răpi inima lui Robin,
să-l fac să se îndrăgostească de mine.
Voiam să-i fur Reginei adevărata iubire. Ce diabolic!
Dar cred că acea pierdere ar fi fost o rană care nu s-ar fi vindecat.
Din păcate, n-a mers. Nu-i pot cuceri inima.
Între mine şi el se înalţă ceva ca un zid de piatră.
Poate soarta, poate iubirea adevărată
sau poate o înclinare a universului în favoarea celor ce merită fericirea.
Dar, orice ar fi, sunt sigură că există un Autor
care ar scrie silit un final fericit pentru mine.
Dacă există cineva care să-l găsească şi să-l supună voinţei lui,
atunci sunt sigură că Întunecatul este acela.
Sau ar trebui poate să-ţi spun "Întunecatul Palid ca Moartea"?
În fine, orice planuri ai avea cu Autorul, vreau să incluzi şi finalul meu fericit.
Şi va trebui să încetezi să mai încerci să mă ucizi.
Dar, drăguţă, cu ce se alege Rumple din toată tărăşenia asta?
Ştii, fireşte, că am o poţiune care lecuieşte inimi,
dar nu ştiu dacă poate lecui fărâma de cărbune
pe care-o ai în pieptul ăsta de găină.
Dar măcar te vei putea întoarce acasă.
Viaţa ta, la schimb pentru a mea. Un târg cinstit, aş zice.
Ne-am înţeles? Ce zici?
Dacă da, clipeşte doar.
Înainte să pleci, vreau să-ţi mulţumesc.
- Pentru ce? Am dat greş. - Pentru că ai încercat.
Puţini au avut curajul să încerce. Ai fost o inspiraţie pentru mine.
- Regret că nu-ţi vei păstra cârciuma. - Şi eu.
Aş regreta şi mai mult dacă ai gândi că ţi-ai dezamăgit soţia.
Eşti un om de onoare, Robin. Ai făcut tot posibilul pentru nevoiaşi.
Dacă soţia ta e aşa cum spui, va şti ce e în inima ta când ajungi acasă.
- Poate că ai dreptate. - Sigur că am, amice.
În copilărie, cineva m-a cunoscut aşa cum te cunoaşte pe tine soţia.
Cine anume?
Sora mea.
Ai pierdut-o?
S-a rupt gheaţa sub ea şi s-a înecat într-un lac.
N-aveai de gând să vinzi poţiunea, nu?
Voiai să-ţi tămăduieşti inima.
Nu pot trece peste asta, amice. Nu ştiu cum.
De aceea eşti aici singur?
Nu se face să-i cer inima cuiva, când n-o pot lecui pe a mea.
E un sacrificiu nobil, mai ales pentru un hoţ.
Uneori, onoarea e tot ce ne-a rămas.
Bine, atunci.
Mult noroc, Will. Sper să găseşti ceea ce cauţi.
Mult noroc şi ţie, cu Rumplestiltskin.
Nu e deloc uşor să-l înfrângi.
Puşlamaua!
SPITAL
Parcă nu voiai să mă mai vezi.
După toate cele prin care am trecut, am vrut să mă asigur că eşti bine.
- Da, mulţumesc. - Şi am vrut să-ţi dau ceva.
Sunt lucrurile fiului tău. Nu e mare lucru, dar poate vrei să le ai tu.
- Nu, mulţumesc. - De ce nu?
Fiindcă sunt rămase de la Neal Cassidy, un băiat însingurat în acest tărâm,
fiindcă tatăl lui a fost prea laş pentru a păstra ce avea deja.
Nu vreau să-mi amintească de eşecul meu,
de faptul că n-am dorit decât fericire,
iar în clipa în care am avut-o, nu mi-am dat seama.
Te înţeleg. Cu Marian...
Zi de zi mi-am dorit să se întoarcă, iar când s-a întors...
- Iubeai altă femeie. - Ba chiar mai mult de atât.
Acum mi-e ca o străină.
De ce te-ai însurat cu ea?
Fiindcă o iubeam.
- Credeai că ea e finalul tău fericit? - Da.
Şi chiar este?
Nu ştiu.
Poate ar trebui să urmezi sfatul
cuiva care a dat cu piciorul tuturor prilejurilor de fericire,
fiindcă a fost prea lacom.
Dacă poţi atinge fericirea,
dacă ştii unde se află şi alături de cine o poţi afla...
...atunci apuc-o strâns şi n-o lăsa nicicând să-ţi scape.
Ce aglomeraţie!
Eu îi atrag atenţia cârciumarului. Tu caută-ne o masă liberă.
Îţi merge cam prost?
Sper că ai reuşit să faci rost de banii pe care-i datorezi.
N-am niciun ban să-ţi dau.
Îţi va prinde bine să meditezi la fapta ta în închisoarea datornicilor.
- Uşurel! - Tâlhari! Prindeţi-i!
Nu te-ai înşelat în privinţa mea.
Sunt un hoţ înnăscut, dar cum pot fi un hoţ onorabil?
Cred că am învăţat furând de la cei care au prea mult
şi dându-le celor care au prea puţin.
- Nottingham te va vrea mort. - Aş spune că e o victorie.
Eşti cel mai renumit tâlhar din Sherwood.
- Robin de Locksley va fi vânat. - Nu mi se va mai spune aşa.
Acest renumit tâlhar va fi cunoscut de-acum înainte drept...
- Robin Hood. - Da.
- Nu-şi vor da seama. - E simbolic.
Cum a rămas cu Rumplestiltskin? Nu i-ai mai dat poţiunea.
Dacă te va mai vedea, te va ucide pe loc.
Atunci voi avea grijă să nu mă mai vadă.
Dacă mă mai întâlnesc cu el, la nevoie...
...am infamul trifoi cu şase foi din Oz.
Se spune că te transformă în oricine vrei.
Eşti foarte isteţ, Robin Hood.
- Chiar credeai că plec cu mâna goală? - Trebuia să-mi dau seama că nu.
Îmi pare rău că nu ţi-am spus ce fac.
Poţi să-mi spui şi acum.
Încercam să fur ceva pentru a păstra cârciuma.
Credeam că asta contează, dar eu nu sunt cârciumar, ci hoţ.
Aş fi putut să-ţi spun şi eu asta.
Acolo am aflat că iscusinţa mea de hoţ poate fi pusă în slujba binelui.
Am întâlnit un prieten la ananghie.
Când l-am ajutat, mi-am dat seama că, dacă furi pentru tine, eşti hoţ.
Când furi pentru altcineva, eşti erou.
Şi chiar eşti un erou.
Şi vreau să schimb mai departe lumea, dar ăsta nu e trai pentru o familie.
- Ba da, câtă vreme sunt cu tine. - Vrei să rămâi cu mine?
Nu va fi deloc uşor.
Dar nici plictisitor nu va fi.
Oriunde am fi şi orice stavile am avea, vreau să fiu cu tine.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Robin?
Ce e asta?
De ce ai numărul Reginei?
Îmi pare rău. M-am tot gândit la ea în ultima vreme.
Vrei să fii cu ea?
Eşti aici, dar eşti absent.
Ştiu că e greu, dar trebuie să alegi. Nu vreau să mă îndoiesc de tine.
Sunt aici. Eu şi Roland ne descurcăm.
Dacă vrei, întoarce-te la Regina, dar hotărăşte-te pe cine vrei.
Vreau să fiu cu tine.
Te iubesc.
Odinioară ai renunţat la tot pentru o viaţă alături de un haiduc
şi mi-ai spus ceva de care ar fi trebuit să ţin cont.
Îţi aminteşti?
Desigur. Dar vreau s-o aud de la tine.
Oriunde am fi şi orice stavile am avea, vreau să fiu cu tine.
- Şi am fost cât se poate de sinceră. - Iar acum, şi eu.
Ai renunţat la tot pentru a fi cu mine, dar eu am uitat.
Tu erai finalul meu fericit, iar eu eram al tău.
Şi am putea face să fie din nou aşa.
Te-am crezut moartă,
dar acum, că suntem din nou împreună, este o minune!
Doar un nesăbuit întoarce spatele unei minuni.
REGINA ŞTERGEŢI CONTACTUL?
NOUĂ SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
- Robin? - Nu, nu sunt Robin.
- Marian? - Nu chiar.
- Bună, surioară. - Nu!
- Nu se poate! - Ba da.
Zelena! Dar cum?
- Te-am văzut murind! - Aşa ai crezut.
Unde e Robin?
E telefonul lui! Ce i-ai făcut?
Nimic, în afară de a-l iubi
şi a-l cinsti atât la bine, cât şi la rău,
de a-i fi alături şi restul tâmpeniilor de soţioară.
- Nu înţeleg. - Nici nu e nevoie.
Trebuie să ştii doar că, în vreme ce iubitul tău Robin
crede că soţia lui ingenuă îi găteşte în fiecare seară, aceea sunt de fapt eu.
Trebuie să închid, surioară. Acuşi vine acasă şi am o friptură la cuptor.
Nu...
Nu!
Văd că-ţi trebuie o clipă să te aduni. Te las.
Sunt sigură că ne vom revedea curând. Te pup!
Ai ştiut.
De aceea vei face tot ce îţi spun.
Dacă dau un telefon, iubitul tău moare de mâna surorii tale.
- Ea ţi-a ucis fiul! - Eu şi Zelena am făcut o înţelegere.
Iar acum şi noi doi avem o înţelegere.
Regina, de tine depinde planul meu de a o corupe pe Salvatoare.
M-ai transformat într-un monstru, dar nu te las să-i faci asta şi Emmei.
Să înţeleg că te-ai hotărât?
O alegi pe Salvatoare în schimbul vieţii lui Robin Hood.
Ăsta e răspunsul final?