Din episoadele anterioare...
- L-ai prefăcut pe Hook în Întunecat? - Doar aşa îl puteam salva.
După veacuri de potolit pofta de sânge,
m-ai azvârlit din nou în întunericul ăla. Bună treabă, Emma!
- E timpul să trecem la treabă. - Nimue, bun venit în Storybrooke!
Tată!
E în regulă, fiule. Sunt aici.
Vezi? Nu ai motiv să te temi.
Acum... nu uita, ori de câte ori îţi este teamă,
trebuie doar să priveşti înăuntru.
Cu toţii suntem mai curajoşi decât credem, dacă ne uităm în adâncul nostru.
În curând vei fi bărbat, aşa că doar încerc să te pregătesc,
va trebui să răspunzi la marea întrebare a vieţii.
Ce fel de bărbat vei fi?
Vreau să fiu exact ca tine.
Ce răspuns frumos, fiule!
Acum închide ochii
şi găseşte acea parte curajoasă din adâncul sufletului tău!
Nu trebuie să-ţi faci nicio grijă. Tatăl tău va veghea lumina.
Ia şi dormi, Killian!
Culcă-te!
Liam? Liam, trezeşte-te! Tata a dispărut!
Îl cauţi pe tatăl tău?
Uită-te acolo! A plecat vâslind acum o oră.
- A plecat vâslind? De ce? - Tatăl tău nu e cum crezi.
E un tâlhar, un fugar din faţa legii.
A auzit că în următorul port aşteaptă soldaţi,
a cumpărat vechea mea barcă cu vâsle... şi a plecat.
- De ce ne-ar părăsi? - Cum crezi că a plătit barca?
V-a lăsat pe tine şi pe fratele tău să lucraţi pentru mine.
Nu! Nu, nu ar face asta!
Acum ştii ce fel de bărbat e cu adevărat tatăl tău.
S-ar părea că am câştigat.
Nu zău?
Ultima oară când ne-am luptat, sabia asta ţi-a ajuns la beregată.
Ai câştigat o luptă, nu tot războiul. Ţi-am luat pumnalul.
- Nu ai nimic şi nu vei avea. - Ia vezi!
Ăsta-i Rumplestiltskin îndrăgit.
De aceea te-a părăsit Belle, nu-i aşa?
Ştie ce fel de bărbat eşti cu adevărat.
- Ce fel de bărbat? - Care-şi adoră puterea mai mult ca orice,
mai mult decât pe ea, decât pe fiul mort, motiv pentru care e o mare satisfacţie
să ţi-o iau. Mai ştii ce bine te simţi făcând asta?
Puterea depinde de cel ce o exercită.
- Iar tu ai făcut doar trucuri ieftine. - Aşa să fie oare?
Ei bine, cred că o să-ţi placă la nebunie ceea ce urmează.
Trucul prin care în sfârşit mă voi răzbuna.
Emma, încet! Trebuie să discutăm, să facem un plan.
Planul e să-l găsim pe Hook înainte să învie toţi Întunecaţii.
- Sunt mai mulţi Întunecaţi? - E poveste lungă.
- Nu contează. Noi suntem şapte. - Şase. Mutulică e copac.
Lipseşte un pitic, dar putem lupta.
Nu va fi nevoie. Mă ocup eu.
- Îl poţi face să se răzgândească, crezi? - Trebuie atacat.
- Nu a vrut el să devină Întunecatul. - Dar a devenit, din cauza mea.
Nimic din toate astea nu mai contează. Regina are dreptate.
Trebuie atacat din plin.
L-ai iubit pe acest bărbat.
Bărbatul acela a murit în Camelot.
Acum a rămas doar Întunecatul.
Aşa că, oricât ar fi de greu,
trebuie să ne despărţim, să-l găsim şi să-l oprim...
cu orice preţ.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Haide! E cea mai rapidă cale spre port.
Şi crezi că-l vom găsi pe Hook sorbind rom pe malul apei? Nu mai e tocmai pirat.
Piraţii nu se schimbă. Ascultă un fost hoţ: obiceiurile vechi mor greu.
Asta cu siguranţă.
- Ia vezi pe lângă cine te furişezi. - Dă-te, Zelena. N-avem timp.
- Aş vrea să vorbim despre fiica mea. - Fiica noastră.
Legat de asta, am făcut o mică modificare la acordul nostru de tutelă.
Am decis să-mi acord doar mie tutela.
Vezi tu, aş vrea să o cresc singură, fără să-mi staţi voi doi în cale.
O voi învăţa să fie rea.
Încearcă să-mi iei fata...
Haide... Nu are rost să ne certăm
pentru fetiţa noastră dragă, în curând veţi fi morţi şi...
- Şi pot să o iau direct. - Cum adică vom fi morţi?
Întreabă-i pe ei!
Întunecatule, înapoi!
Haide! Putem acoperi o zonă mai mare cu camioneta.
În spatele tău!
- Hook nu e aici! Mergem la Jolly Roger. - Mamă, ajută-mă!
- Henry, nu te mişca. - Prea târziu.
- Henry! Henry, eşti teafăr? - Cred că da.
- Ce ni s-a întâmplat? - Cred că ştiu eu răspunsul la asta.
Uitaţi-vă la încheieturi.
Ce e asta?
Acela e semnul lui Charon.
Charon? Era luntraşul din miturile străvechi.
- Mergea cu o luntre pe Tărâmul Morţilor. - Isteţ băiat!
Vedeţi voi, Întunecaţii au doar un permis temporar
în această lume, ca un fel de viză de turist.
Singura cale prin care pot rămâne aici e să facă schimb cu suflete vii.
- Adică cu noi? - Întocmai.
Iar când Luna va fi plină,
luntrea de pe Tărâmul Morţilor va sosi... şi ne va purta pe toţi acolo.
- Nu sună bine. - Am murit şi am fost acolo. Nu e bine.
- Cum oprim chestia asta? - Nu putem.
Tărâmul Morţilor e mai cumplit decât v-aţi putea închipui.
Veţi vrea să fie adevărate poveştile cu foc şi pucioasă.
Vă va face să vă doriţi moartea.
Iar apoi vă veţi da seama
că moartea a sosit deja şi că noua tortură e tot ce a mai rămas.
- Gold, îl sperii pe Henry. - Cu toţii trebuie să ne temem.
E însăşi Moartea.
- Nu putem câştiga această luptă. - Nu!
Nu port niciun însemn, nu voi renunţa.
- Trebuie să putem face ceva. - Ai dreptate, există ceva.
Folosiţi cu chibzuinţă acest răgaz! Folosiţi-l ca să vă luaţi rămas-bun!
Mă gândeam eu că te găsesc într-un loc cu vedere la mare.
Acum nu mai are rost să mă ascund.
- Nu poţi face asta, Killian. - Killian?
Nu "Căpitane" sau "Minunea cu O Mână"? Unde sunt remarcile isteţe astă-seară?
Înţeleg că simţi că Emma te-a trădat, dar chiar crezi
că soluţia e să-i duci familia pe Tărâmul Morţilor?
Spuse femeia ce a dezlănţuit Blestemul Întunecat
ca s-o pedepsească pe Albă-ca-Zăpada.
Tu chiar ar trebui să ştii până unde merge cineva pentru răzbunare.
Din nefericire pentru tine, ştiu şi cei ucişi de tine, care te aşteaptă în iad.
- Nu mai sunt persoana aceea. - Spune-ţi ce vrei, dragă.
Poate că eşti Întunecatul, dar ştim amândoi că nu eşti bărbatul care erai
când am vrut să-mi omori mama.
Când te-am testat
şi când tu...
Nu mai scoate o vorbă!
Am căzut de acord să nu mai vorbim niciodată despre asta.
Nu mă mai pune la încercare! Nu sunt cum crezi.
Habar nu ai ce fel de bărbat sunt cu adevărat.
Dacă aş fi ştiut că-ţi va lua atât să-ţi faci părul,
aş mai fi băut o cupă de vin.
Cred că ai băut destul. Vreau să fii ager pentru ceea ce ai de făcut în continuare.
Da! Îţi voi ucide mama, iar în schimb
mă duci pe un tărâm fără magie
şi acolo mă voi putea răzbuna pe Rumplestiltskin.
Într-adevăr.
Dar, mai întâi...
Vreau să ştiu ce fel de bărbat eşti.
Nu o cunoşti pe mama mea. E expertă la un lucru.
Se pricepe să exploateze slăbiciunile.
- Trebuie să mă asigur că nu ai niciuna. - Pare minunată.
- Aşchia nu sare departe de trunchi. - Gura!
- Şi treci în trăsură! - Un test, zici?
Sunt pirat de peste o sută de ani, iar cârligul meu a cunoscut mult sânge.
Oricare ar fi testul tău, crede-mă,
am ce trebuie, scumpo.
Lui Gold sigur îi scapă ceva, nu-i aşa?
Trebuie să existe o cale să scăpăm de acest semn.
Poate că Gold are dreptate.
Poate că nu putem câştiga lupta asta.
Mamă, eşti Albă-ca-Zăpada. Nu ştii să renunţi, ai speranţa în sânge.
Şi încă sper, Emma, dar...
Nu vreau să petrec ultimele clipe cu nasul într-o carte.
Vreau să profit de clipele petrecute alături de familia mea.
Cina la Bunicuţa. Asta ar trebui să facem.
Da.
Cina la Bunicuţa. E o idee grozavă.
Cu Neal cum rămâne? Va fi lăsat aici singur.
Nu va fi singur, Emma. Te va avea pe tine.
Nu voi renunţa la propria familie.
Emma, mai avem puţin timp.
Timpul e cel mai important, timpul petrecut alături de cei dragi.
Ştiu că nu vei înceta să încerci.
Şi sper că vei reuşi, dar promite-mi că vei...
Vino să-ţi iei rămas-bun la Bunicuţa.
Promit.
- Te iubesc, Emma. - Şi eu te iubesc.
- Aud că renunţăm. - Nu. Nu astă-seară. Niciodată.
Dacă îi voi putea distruge pe Întunecaţi, nu va fi datorat niciun suflet
şi veţi fi toţi cruţaţi.
- Cum? - Îţi aminteşti promisiunea ta din Camelot
că vei face orice e nevoie să scăpăm de Întuneric?
Nu-mi place încotro baţi.
Vreau ca acum să te ţii de promisiune.
Şi vreau să juri că nu vei spune nimănui.
Dar, ca să scapi de Întuneric, trebuie să-l faci să intre în cineva...
şi să sacrifici acea persoană.
Pe cine?
Pe mine.
- Ai primit mesajul meu. - Ascultă...
- Ţi-am spus că eu... - Bine, uite, poftim!
Asta te va proteja când vei traversa graniţa.
- Plec undeva? - Asta depinde de tine.
Dintotdeauna ai vrut să vezi lumea.
Ei bine, toată se găseşte chiar acolo, dincolo de graniţa aceea.
Pleacă oricând poţi! Vezi toate minunile visate,
iar după ce le guşti poate revii.
Pleacă astăzi şi fă-ţi o viaţă!
- S-a întâmplat ceva? - Nu.
Nu. Totul e în ordine.
Doar vreau să-ţi trăieşti visul.
În regulă... Uite, ia astea!
Ia maşina, ia-ţi rămas-bun de la tatăl tău şi apoi începe să trăieşti!
Ştiam eu că în tine zace un erou.
- Rămas-bun, Belle! - Da...
Am închis!
- Vă rog, plecaţi! - Nu.
Nu cedăm fără să luptăm.
Pariez că sunt mulţi pe Tărâmul Morţilor care aşteaptă să ne vadă.
Merităm asta. Şi nici nu contează. Nu există alternativă.
E posibil să existe, dar am nevoie de Excalibur.
Singura modalitate prin care Excalibur ar fi de folos e...
Dacă Emma atrage tot Întunericul în ea...
şi foloseşte sabia ca să-l distrugă.
Şi pe ea însăşi.
Excalibur a fost făurit de la bun început
pentru un erou adevărat.
Asta e tot? Nu vrei să faci un târg sau ceva?
Nu.
Eşti o femeie curajoasă, Emma Swan.
- Dar e posibil să nu meargă. - Poftim? De ce?
Ei bine, spada alege persoana pe care o judecă vrednică.
- Şi îşi alege minunile. - Nu contează.
Acum, tot ce contează e să fiu cu familia mea cât mai am ocazia.
- Vino cu mine la Bunicuţa! - Nu pot.
Eu şi Robin trebuie să-i protejăm pe Roland şi pe copil de Zelena.
Vorbim mai târziu.
Aşadar... "doar un bărbat"?
E singura descriere oferită?
Sunt sigură că-ţi vei da seama la cine mă refer.
Înfruntă-l şi vei dovedi că eşti în stare să-mi înfrunţi şi mama.
- Nu văd... - Piraţii n-au ce căuta aici!
Cară-te de-aici, piratule!
Ei bine, se pare că suntem într-un impas.
Pentru Dumnezeu!
Nu el.
El.
Tată?
Gina! Robbie! Intraţi!
- Ce crezi că faci? - Caut o culoare pentru pereţii voştri.
Vreau să spun, pentru pereţii mei. Verde-deschis, verde-închis, fistic?
Doamne. Tocmai mi-am dat seama că Fistic e şi nume de copil.
Totul se leagă de minune.
- Obraznico! - Nu te muţi aici, surioară.
Poate că mă pripesc, dar peste o oră amândoi veţi fi morţi.
Şi tot ce vă aparţine va fi al meu.
- Şi, fireşte, iau copilul. - Nu!
Vezi tu, copilul nostru merită cea mai bună şansă.
- Iar tu nu eşti aceea. - Da...
Ciotul strâmb al moşneagului jalnic. Dacă nu mă înşală memoria,
ultima dată când ai vrut să-l foloseşti, nu ai avut putere să-l faci să meargă.
Dacă nu mă înşală memoria,
ultima dată nu am avut încredere în mine.
Dar acum am, la fel ca toată lumea din oraş.
Aşadar, hai să mergem undeva numai noi două!
Ce dezamăgire!
- Credeam că foloseşti drăcovenia. - O voi folosi.
Aşa că ţine-te bine!
Nu am terminat! O să mă mai vezi tu!
Undeva, dincolo de curcubeu!
Sper să-ţi placă în Oz, vrăjitoareo!
PENTRU FAMILIA MEA
Îmi pare rău.
E unicul mod prin care mă pot revanşa pentru ce am făcut.
Ştii ce trebuie să faci.
Ascultă...
Nu am chef de bucluc, dar am închis, amice.
De ce să fac bucluc? Fiindcă sunt un pirat mizerabil?
Sau fiindcă tatăl meu m-a abandonat în largul mării?
- Killian! - Da.
Acum sunt căpitanul Hook.
Mi-ai spus cândva că trebuie să hotărăsc ce fel de bărbat vreau să fiu.
Ei bine, tată, uite ce am devenit!
Cum e cu putinţă? Am plecat cu aproape un veac în urmă.
Am găsit amândoi o cale să păcălim moartea.
Într-adevăr.
- Şi fratele tău? - Liam nu a fost atât de norocos.
Dar tu... Uită-te la tine! Ce mare te-ai făcut!
- Unde ai fost? - În Ţara de Nicăieri.
Am aşteptat răbdător să ucid un Crocodil.
E o poveste cu durere şi răzbunare, dar nu trebuie să-ţi baţi capul cu asta.
Povestea ta e cea care contează. Ia spune-mi, tată,
unde fuge un nemernic ca tine după ce-şi vinde fiii drept slugi?
Îmi pare nespus de rău, Killian.
Sincer, regret enorm. Am fugit. Dar nu am ajuns departe.
La scurt timp după ce v-am părăsit,
am fost prins şi am avut blestemul somnului.
Blestemul somnului? Şi atunci cum naiba de eşti treaz acum?
Cum rupi orice blestem? Cu sărutul iubirii adevărate.
- Cine ar putea să te iubească? - Femeia care m-a îngrijit.
O auzeam cum vorbeşte... în timp ce dormeam.
Avea o voce atât de blândă, de duioasă. M-a făcut să-mi văd greşelile.
M-am îndrăgostit de ea. Iar ea s-a îndrăgostit de mine.
Ea m-a schimbat.
Doar că...
Îmi doresc doar
să o fi cunoscut atunci când eram împreună.
Ai fi putut avea tatăl dorit.
Tatăl pe care îl meritai.
Îmi pare nespus de rău!
Unde e această femeie?
La câţiva ani după ce ne-am căsătorit...
s-a îmbolnăvit.
Ciumă. Nu şi-a mai revenit.
Am venit aici ca să te ucid, tată.
Viaţa ta a fost preţul pe care a trebuit să-l plătesc ca să mă răzbun.
Dar am pierdut amândoi prea mult.
- Îmi vei cruţa viaţa? - Într-un fel.
Lumea trebuie să creadă că eşti mort.
Regina, toţi să creadă că te-am ucis.
Pot să-ţi obţin o scrisoare de trecere ca să poţi pleca departe de aici.
Poate o vei lua de la capăt.
- Vei veni cu mine? - Nu, vezi tu, am avut şi eu o iubită.
Dar mi-a fost răpită.
Tu nu poţi distruge molima care ţi-a răpit iubita, dar eu o pot distruge pe a mea.
Trebuie să merg mai departe.
- Sper să-ţi găseşti liniştea, fiule. - Trebuie să ne grăbim.
Orice întârziere va da de bănuit. Îţi aduc diseară scrisoarea de trecere.
De fapt... ar fi cu putinţă
să aduci două?
- Două? - Eu şi soţia mea...
am avut un fiu.
Îmi pare rău, dragă, dar nu te pot lăsa să foloseşti spada aceea.
De ce? Ca să-ţi obţii preţioasa răzbunare?
- Dacă nu fac asta, toţi cei dragi mor. - Iar dacă o faci, vei muri tu.
Dă-mi-o! Nu vreau să te rănesc.
Acum îţi pasă de ce mi se întâmplă?
Fie că-mi place sau nu, îţi sunt dator.
- Pentru ce? - Nu aş fi devenit bărbatul care voiam.
Nu asta îşi dorea Killian să devină. Nu-i păsa de răzbunare.
Ba da. Doar că m-ai distras tu pentru scurt timp.
Pot să-l fac pe Crocodil să plătească.
Chiar dacă aşa devii ceea ce urăşti?
Ceea ce ai încercat să distrugi veacuri la rând?
Dacă nu voiai să mă schimb, trebuia să mă laşi să mor.
Îmi pare rău. Nu am putut să văd cum altă persoană pe care o iubesc moare.
Acum, din cauza asta, vezi cum mor toţi cei pe care îi iubeşti.
Nu!
Îmi voi apăra familia, chiar de trebuie să te ucid.
Mamă, aşteaptă!
Henry!
Killian!
Nu face asta!
E prea târziu pentru asta, Swan.
Bucură-te de timpul pe care îl ai cu familia ta.
Nu se poate! David!
- Ce s-a întâmplat? - E vorba de Emma.
- Trebuie să o oprim! - Nu vă faceţi griji!
Căpitanul Hook s-a ocupat deja de asta.
Înseamnă că nu puteţi evita călătoria pe Tărâmul Morţilor.
- Henry! Eşti teafăr? - Cred că da.
- Neal a rămas. - Unde-s Roland şi copilul?
Sunt în siguranţă, cu zânele. Îl iau pe Neal.
- Deci chiar am ajuns acolo. - Mă tem că da, băiete.
Priviţi! Vasul Purgatoriul.
Mamă, tată! Henry!
- Îmi pare rău! Am încercat. - Ştim. E în regulă.
E timpul să laşi prefăcătoria.
Nu poţi să stai să te uiţi cum răzbunarea ta mai distruge o familie.
Ce te face să crezi că nu pot?
Lucrul despre care am jurat să nu mai discutăm.
Ştiu adevăratul motiv pentru care nu vrei să spui ce i-ai făcut tatălui tău.
Cred că am avut deja această discuţie.
Dar de astă dată mă vei asculta, fiindcă altminteri
vei regreta toată viaţa, ceea ce, în cazul tău, înseamnă pe veci.
Aşa că trebuie să-ţi pui aceeaşi întrebare ca în seara aceea.
Ce fel de bărbat vrei să fii?
Mi-e frică, tată. Nu vreau să plec de aici mâine-dimineaţă.
Ştiu. Dar vom fi în regulă.
Noi doi vom găsi o nouă casă.
Cel mai mult contează că suntem împreună.
Astfel, putem înfrunta orice.
E târziu. Închide ochii!
Şi nu uita... Ori de câte ori ţi-e teamă,
trebuie doar să priveşti înăuntrul tău.
Suntem mai curajoşi decât credem dacă privim în adâncul sufletului.
Somn uşor!
Ne vedem mâine-dimineaţă, Liam.
- Mulţumesc, Killian. - Ţi-ai botezat fiul Liam.
După fratele meu, după fiul... pe care l-ai abandonat.
- A fost chiar aşa uşor de înlocuit? - Nu asta încercam să fac.
Încercam să vă cinstesc amintirea.
Ca să-mi amintesc să nu mai fac niciodată aceeaşi greşeală.
- Îţi jur că m-am schimbat. - Nu, oamenii nu se schimbă.
Am auzit ce i-ai spus! Mi-ai zis acelaşi lucru.
- Era o minciună atunci, e şi acum! - Killian, te rog, nu e adevărat.
Chiar m-am schimbat. Nu l-aş părăsi niciodată.
Dar pe mine m-ai părăsi.
- Killian, ce faci? - Decid ce fel de bărbat vreau să fiu.
Dacă regina află că am minţit-o, nu mai obţin ce vreau şi nu se poate asta.
Pur şi simplu nu meriţi asta.
Killian...
Nu e niciodată prea târziu. Poţi să te schimbi.
Poţi fi un altfel de bărbat.
A sosit clipa.
Nu, nu mi-i iei pe cei dragi!
Nu pot să te ucid, dar te pot împiedica să te amesteci.
- Ajunge! - Ce crezi că faci?
Sunt bărbatul care vreau să fiu.
Nu ne poţi opri.
Ba da, pot.
Killian, nu poţi face asta!
Ştim amândoi că nu există altă cale, dragă. Trebuie să ne grăbim.
Întunericul nu stă mult în Excalibur. Ia-l!
- Nu! - Trebuie să mă ajuţi, Swan. Ia-l!
Nu pot. Ar trebui să fiu eu în locul tău.
Familia ta are nevoie de tine.
Eu chiar merit să merg pe Tărâmul Morţilor.
Ai avut dreptate. Am fost slab.
Lasă-mă, mă revanşez fiind tare.
Nu vreau să te pierd.
Nici eu nu vreau să te pierd.
Dar trebuie să mă laşi să plec. Lasă-mă să mor ca un erou!
Aşa vreau să mă ţii minte.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
E în regulă.
Vai, nu!
Nu!
- Ieşi, e închis! - Rumple?
- Ce cauţi aici? - M-a sunat Henry. Mi-a spus totul.
- M-ai minţit... din nou. - Belle, eu...
Pentru prima oară, ai fost cu adevărat altruist.
Nu mai trebuie să văd lumea ca să ştiu ce-mi doresc.
Vreau să fiu cu tine.
DE LA: EMMA VINO SĂ NE VEDEM LA MAGAZIN
Vezi tu... Aici nu suntem la bibliotecă,
la Bunicuţa sau într-o staţie de autobuz, dră Swan. Ăsta e magazinul meu.
Dacă pe uşă nu scrie "Deschis", nu eşti invitată înăuntru.
Ba cred că am fost invitată. Aud şoapte.
E pumnalul. Mă cheamă.
- Eşti supărată, îţi închipui lucruri. - Ba nu. E aici, nu? E la tine?
Da, îl am.
RUMPLESTILTSKIN
Tu eşti Întunecatul!
- Din nou. - Da.
Sperasem să rămână secret. Nu mă aşteptam să-l auzi.
Dar, la drept vorbind, majoritatea foştilor Întunecaţi sunt morţi.
Cum e cu putinţă?
Când ai venit la mine să-mi ceri spada, am sesizat o oportunitate.
O şansă despre care nu-mi imaginasem că se va ivi din nou.
Soarta a făcut să am la îndemână o sticluţă de magie.
O picătură
şi am ştiut că recapăt totul.
Am transformat sabia într-un intermediar.
Astfel, în timp ce Hook credea că distruge Întunericul,
de fapt... îl mişca.
Îl îndrepta către un loc sigur.
- În tine. - Habar nu a avut.
Iar acum...
lucrurile sunt aşa cum trebuie să fie.
Hook s-a sacrificat, i-ai răpit asta!
Chiar crezi că poţi să-mi faci rău?
Acum am puterea combinată a tuturor Întunecaţilor care au existat...
inclusiv a ta.
Ai găsit o portiţă şi ne-ai trădat din nou pe toţi.
Cu asta mă ocup.
Ăsta e bărbatul care sunt.
Bine, Întunecatule...
Acum, că ţi-ai redobândit puterea,
vei face ceva pentru mine.
- De ce aş face ceva pentru tine? - Fiindcă am încă magie.
Şi pun pariu că ajung la Belle şi îi spun tot înainte să mă ucizi.
- Nu mă pune la încercare! - Nu mă pune tu!
Chiar vrei să-ţi asumi acest risc?
Că, încă o dată,
va afla ce fel de bărbat eşti cu adevărat?
Ce vrei, domnişoară Swan?
- Te duci în iad? - Pe Tărâmul Morţilor.
- Mare diferenţă! - Merg să-l aduc înapoi.
Nu e corect faţă de el. Gold l-a păcălit. A renunţat la tot pentru o minciună.
Emma, ştii cum merge. Altul îi ia locul.
Ca să-l iei, altcineva va muri.
Nu te poţi lăsa iar pradă Întunericului.
Nu voi face asta. Mă voi lăsa pradă iubirii.
Fac ce trebuie, mi-am învăţat lecţia. Vă voi urma exemplul.
Voi doi împărţiţi o inimă. Aşa vom face şi noi.
- Ar putea să meargă. - Va merge cu siguranţă.
Iertaţi-mă dacă ratez un lucru evident,
dar cum ajunge cineva pe Tărâmul Morţilor?
Fă-o!
- Eşti sigură în privinţa asta? - Fă-o!
Hook, te voi găsi.
Întotdeauna te voi găsi.