Din episoadele anterioare...
Vrei să vii cu mine în Storybrooke.
Nu-mi doresc decât un viitor în care să putem fi o familie.
Cândva aţi fost surori. Promiteţi-mi că veţi rămâne împreună!
Cred că ai de descoperit altă iubire.
Hades. Du-te la el!
-Ce i-ai spus? -Să-i dea o şansă.
-Şi de ce ţi s-a părut o idee bună? -Fiindcă suntem o familie.
Încerc să am încredere în Zelena. Crede că-l poate schimba pe Hades.
Scuze, nu ştiu când s-a schimbat Zelena.
Ai zice că un fost pirat amator de rom mi-ar mai slăbi sora.
Regina cea Rea nu ar trimite Vrăjitoarea cea Rea
-...la o idilă cu cel mai rău tip. -Uşurel!
Nu-l vom doborî pe Hades dacă ne batem între noi.
Salvatoarea are dreptate.
-Ce naiba cauţi aici? -În spate, puştiule!
Nu v-am căutat ca să vă fac rău. Am venit ca să...
Ce greu e! Ca să mă ajutaţi.
-Cu ce ai putea vrea să te ajutăm noi? -E simplu.
Am mers la întâlnirea cu Zelena şi am găsit asta.
Nu!
Zelena a fost răpită de Gold şi Pan.
Cer să ne întâlnim mâine-dimineaţă.
Gold vrea să rupi contractul pentru copil.
Fă-o! Abia mi-am recuperat sora. Nu am de gând să o pierd acum.
Nici eu! Le voi da ce vor, dar ştiu şmecheriile neamului Stiltskin.
Nu se vor ţine de cuvânt, dacă nu am un as în mânecă.
-Din fericire pentru tine, ai unul. -Îmi pare rău.
Eşti sora iubitoare a Zelenei de cât, de trei ore? Nu.
-Cine va fi mai motivat decât mine? -Emma.
-Poftim? De ce? -Dacă Zelena scapă din asta cu viaţă,
sunt dispus să-ţi ofer o înţelegere.
-Să nu crezi nimic din ce zice. -Sunt de acord cu piratul.
Ştim amândoi că familia ta a venit aici doar pentru tine.
Dacă mă ajuţi să o salvez,
voi şterge numele tuturor de pe pietrele de mormânt.
Ca să putem părăsi Tărâmul Morţilor.
Aşadar, ce spui, Salvatoareo?
Vrei să-ţi trimiţi familia acasă sau nu?
BĂIAT GĂSEŞTE BEBELUŞ
M-am gândit că poate mai lucrează cineva aici
-...care îşi aminteşte de copil. -De acum 26 de ani?
-Bucătarii nu rămân nici şase săptămâni. -Poate un client fidel.
Mâncarea nu e aşa bună pentru fidelitate.
Îmi pare rău, dragă, dar nu vei găsi pe nimeni să-şi amintească de asta.
RESTAURANTUL CU HOMARI AL LUI CHANTEY
-N-ai noroc, puştoaico. -Poftim?
Am auzit ce întrebai. Eşti reporter?
-Nu, nimic de genul ăsta. -Tu eşti copilul, nu-i aşa?
Tu eşti copilul din articol, nu? De obicei am intuiţie bună.
Şi îmi pare rău. E greu să nu-ţi poţi găsi familia.
E doar o fundătură. Au fost multe. Mersi pentru grijă, dar mă descurc.
-Pot să-ţi mai spun ceva, din intuiţie? -Bine.
-Mă uit la tine, tânără, drăguţă... -Bine...
Şi văd o persoană care... Opreşte-mă dacă mă înşel.
O persoană care a jefuit nişte magazine în Phoenix, a fost arestată şi a fugit.
Salutare!
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
ÎNCHIS PÂNĂ LA NOI DISPOZIŢII
Arată-te!
Mă bucur că ai urmat instrucţiunile şi ai venit singur.
-Zelena! -Am încercat să-i opresc, dar...
-Nu e vina ta, e a lor. -Aşa să fie oare?
Fiindcă nu am fi aici dacă ai fi rupt contractul când ţi-am cerut asta.
Nu mă aveai cu nimic la mână.
Iar acum am. Aşa că stai acolo şi nu face nicio mişcare!
Poţi doar să rupi contractul ăla. Apoi ţi-o dau pe vrăjitoare.
Poftim! Acum dă-mi-o înapoi!
-Poţi să ţi-o iei înapoi. -Dar n-am zis nimic despre inima ei, nu?
Corpul meu e gata să păşească din nou pe pământ. Dar lipseşte ceva.
O inimă vie. Aşa că, dacă nu te superi...
Inima mea este protejată cu o vrajă.
Poate că te pricepi tu la magie, dar noi suntem mai buni.
Eşti sigur în legătură cu asta?
Începeam să cred că nu poţi intra.
Încuietorile nu mă deranjează. A rupt contractul, aşa că pleacă!
-Salvatoarea îl ajută pe regele morţii? -Da, fiindcă îmi duce familia acasă.
Ai ales tabăra greşită. Nu vei obţine ce vrei de la el.
Serios? Fiindcă tu tocmai ai obţinut. Mă întreb ce mai cauţi aici.
-Da, presupun că ai dreptate. -Rumple!
Se pare că băieţelul tău a venit doar pentru ce voia el.
Nu cred că vei fi aşa de norocos.
Zelena!
-Eşti teafără? -Ai rupt contractul acela pentru mine.
Nu credeam că o vei face.
Când vei crede că aş face orice pentru tine?
Cred că în curând.
-Asta e... -Inima mea. Bate!
-Ce naiba a fost asta? -Surghiunul meu.
S-a terminat! În sfârşit pot părăsi acest loc pentru totdeauna.
Curând, la cimitir va fi un portal pe deplin format către Storybrooke.
-Dar se închide la apus. -O luăm în ordine.
Eu am făcut ce ne-am înţeles. Acum e rândul tău.
Plecăm acasă prin acel portal. Cu toţii.
-Cum a ajuns aici? -Se mişcă limbile.
-E un semn bun sau rău? -E un semn grozav, dacă vrei să pleci.
Peste o oră, când limbile se vor învârti rapid, va deveni un portal înapoi.
Prin care nu putem trece din cauza pietrelor.
-Aşa că hai să trecem la treabă! -Cu dragă inimă.
Poftim! Aşa cum am promis. Nu mai sunteţi captivi pe acest tărâm.
-V-am zis eu că iubirea îl poate schimba. -Nu cred. Nu te schimbi aşa de repede.
Putem trece prin portal când se deschide. Îmi împart inima ca să poţi pleca cu noi.
-Da, iubito. -Fă-o!
-Emma! -Mamă!
-De ce nu a mers? -V-am zis să nu-l credem.
Nu eu am fost de vină. Nu controlez toate legile naturii.
Am murit. Inima soţiei m-a adus înapoi.
-Cât timp ai fost mort? -Un minut, poate mai puţin.
Nu-mi amintesc să fi păşit pe acest tărâm. Sufletul nu a părăsit corpul şi a mers.
-Hook a stat prea mult aici? -Iar corpul putrezeşte sus.
Chiar dacă sufletul ar reveni în corp, nu cred că aţi putea îndura mirosul.
-Emma, trebuie să te întorci fără mine. -Trebuie să fie altă cale.
-Emma, te rog! -Nimeni nu a luat pe cineva de aici?
Au luat! Cine?
-Cine a făcut asta? Cum? -S-a întâmplat acum mult timp.
Şi a fost un zvon. Nu există dovezi că ar fi mers.
Povesteşte-mi totul!
Îmi pare rău pentru asta, dar mă duc să fac un duş.
Faci duş în geaca aia? Probabil că şi dormi în ea.
Haios! Uită-te la desene animate! Mă întorc imediat.
TASHA, IARNA 1999
Îmi pare rău, Tasha. Dar cred că mama ta va supravieţui.
TRAKR CAUTĂ DOSARE DIN TOATE STATELE
Aveţi toţi chestia asta specială de căutare?
-Am avut un iubit care spărgea yale. -Ai fi putut să pleci.
Tribunalul din Hancock are dosarul meu. Ar putea şti ceva.
Poate ştiu numele celui ce m-a adus.
Poate la dosar e şi un bilet, ceva, orice. Ai putea să mă duci acolo.
-De ce aş face asta? -Fiindcă scap de cătuşe
şi va trebui să mă urmăreşti în fiecare oraş, la fiecare hotel din ţară.
Dacă mă ajuţi cu chestia asta, o să merg cuminte până în Phoenix.
-Nu vreau decât nişte răspunsuri. -Vrei să ştii de unde provii.
Tribunalul se deschide mâine la 09.00.
-Orfeu şi Euridice. -Ştiu mitul.
Ea a murit, iar el a coborât aici ca să o aducă înapoi.
Sunt singurele suflete care au scăpat.
Cum? Parcă spuneai că încalcă legile firii.
Orfeu a ajutat-o pe Euridice să scape dându-i ambrozie, hrana zeilor.
Şi de unde faci rost de aşa ceva?
Nu-mi amintesc să o fi văzut în meniu la Vrăjitoarea Oarbă.
Un lift? Sunt Salvatoarea. Am magie.
Eu sunt regele morţii. Nu-ţi spune nimic?
Ambrozia e puternică şi, ca un copil răsfăţat, vrea toată puterea pentru ea.
Totul este închis mai jos. Nu se poate intra şi ieşi într-un nor de fum.
Liftul este singura cale, iar jos sunteţi pe cont propriu.
Şi ajungem pe un câmp cu ambrozie? Nu poate fi aşa de uşor.
Nu sunt sigur. Nici măcar eu nu m-am aventurat atât de jos.
Mergem în singurul loc din iad de care şi diavolul se teme.
-Nu e iadul şi el nu e diavolul. -Şi nu fiindcă m-aş teme.
Există un test prin care doar cei vrednici să mănânce ambrozie pot ajunge la ea
şi e nevoie să-ţi oferi inima spre a fi judecată.
Fără magie, cum o să-mi pot scoate singură...
Nu o vei face. Cadoul meu pentru tine.
Ai mare grijă de ea!
-Să fie ultima dată când facem asta azi! -Încercam să ajut.
Dacă pici acest test, există consecinţe fatale?
-Aşa s-ar zice. -Nu trebuie să faci asta, Swan.
Nici tu nu trebuia să te sacrifici ca să ne salvezi de Întunecaţi. Mergem.
Vă vom aştepta aici.
-Regina... -Ştiu. Dacă nu reveniţi până la apus...
-Toată lumea pleacă. Promite-mi! -Vă veţi întoarce.
-Te iubesc, mamă. -Şi eu te iubesc, puştiule.
DOMNUL GOLD AMANET ŞI ANTICARIAT
Poate că ea nu te acceptă aşa cum eşti, dar eu te accept.
Deşi m-ai abandonat ca un necioplit mai devreme.
Emoţionant, tată! Da, abandonul doare, nu-i aşa?
Dar, cum contractul nu mai există, nu mă mai interesează decât un lucru.
Să o duc acasă pe Belle, să o trezească tatăl.
Mi-ar plăcea să te ajut cu călătoria.
Dar va fi destul de dificil, căci nu am inima promisă.
Iată bărbatul pe care mi-l aduc aminte!
-Se gândeşte mereu la ce-i iese lui. -Îţi iese şi ţie ceva din asta.
Cutia Pandorei. O poţi păstra aici în siguranţă în schimbul unei inimi.
Altfel, e posibil să pierdeţi amândoi şi să rataţi portalul spre casă.
Se deschide în curând, dar numai până la apus.
Aşadar, ne-am înţeles?
Tic, tac.
-Nu putem doar aştepta să se întoarcă. -Nu avem de ales, Henry.
De îndată ce Emma şi Hook ies din lift, trecem direct prin portalul acela.
Şi operaţiunea Pasărea de Foc? Trebuie ajutaţi oamenii blocaţi aici.
Au fost blocaţi aici din cauza lui Hades. Care, din fericire, nu va mai locui aici.
Are dreptate. Tărâmul va fi ce trebuia.
Un loc unde oamenii îşi încheie socotelile fără să se amestece cineva.
Da. Dar mulţi dintre oamenii de aici nici nu ştiu ce treburi neterminate au.
Dar poate că eu, ca Autor, le pot spune.
-Ce se petrece? -Super! Ai primit mesajul nostru.
-Ei ce caută aici? -Bună şi ţie!
Vei sta acolo sau o vei lăsa pe fiica noastră să-şi vadă mama?
-Regina... -E în regulă, Robin.
Oricât ar fi de greu de crezut, ei chiar ne ajută.
Ne dorim amândoi acelaşi lucru. Să plecăm de aici.
E adevărat. Ne-a şters numele. Putem pleca.
-Atunci, ce mai căutăm aici? -Cercetaşul are dreptate.
Am putea să ducem copilul la cimitir acum şi să aşteptăm portalul.
-Nu fără Emma şi Hook. -Henry are dreptate. Mai putem ajuta.
-Robin, du copilul la portal! -Nu! Nu te las în locul ăsta.
O fi el cuminte, dar sunt mulţi aici care încă-ţi poartă pică.
-Bine, dă-i copilul Zelenei! -Ai înnebunit?
-Putem avea încredere în ea. -Poate tu.
Ai încredere în mine!
Nu aş face asta dacă nu aş crede că e cel mai bine pentru fiica ta.
Mulţumesc.
-Te simţi bine? -Am nevoie de câteva clipe.
-Cine-i acolo? -Sunt doar eu, drăguţule.
Nu-ţi face griji! Nu-ţi vei aminti nimic din toate astea.
-Fir-ar al naibii. Eşti teafără, iubito? -Se pare că aici e staţia noastră.
Cât de mult poate dura? Scoţi un dosar din sertar şi-l dai. Nu e greu.
Să văd dacă-i pot motiva să se grăbească.
-Armură. -Poftim?
Geaca mea, cea de care faci mişto. E armura mea.
-Ce tot spui acolo? -Nu gândeşti limpede din cauza emoţiilor.
Ele îţi tot aduc necazuri. Pot să-ţi dau un sfat?
Trebuie să înveţi să te protejezi. Orice am găsi aici,
nu va fi cel mai important lucru. Găseşte-ţi armura!
-Domnişoară, am dosarul dumneavoastră. -E prea subţire.
BĂIAT GĂSEŞTE BEBELUŞ PE DRUM
-E acelaşi articol. -E ceva aici despre băiat.
-Se pare c-a fugit şi a ieşit din sistem. -Inventarul lucrurilor cu care am venit.
INVENTARUL BUNURILOR
-Îmi pare rău. -Lipseşte ceva. Mai puteţi căuta?
-Atât avem. Domnişoară... -Mai căutaţi! Pot să mă uit eu.
-Nu vă apropiaţi, chem paza! -Emma, e un punct mort.
-Poate a căzut ceva. -Te agăţi de un pai.
-Un pai e tot ce am! Atât! -Calmează-te!
Ai zis că vei merge cuminte dacă facem asta. Acum să mergem!
-Nu renunţ. -Poate că ar trebui.
Dar n-o face fiindcă am avut o înţelegere. Fă-o pentru tine!
Întoarce-te în Phoenix şi începe iar!
După ce vei plăti pentru tot, începe o nouă viaţă!
Vrei doar să mă duci în Arizona ca să iei banii că m-ai predat.
Nu eram nevoită să pierd o zi făcând asta pentru tine, nu?
Eu m-am ţinut de cuvânt, acum o să ţi-l ţii şi tu pe al tău.
Poţi să mă urăşti cât vrei, dar mâine ne întoarcem în Phoenix. Înţelegi?
Înţeleg.
Haide, puştoaico! E Arizona, nu iadul.
Iată, Tiptil, asta e treaba ta neterminată.
Vai de mine! Nu realizasem câtă pică îi purtam lui Ruşinosu'. Mulţumesc.
Când te întorci, poţi să le spui fraţilor mei că îmi lipsesc?
Da. Ştii, Leroy... Morocănosu'. Vorbeşte mult despre tine.
-Vreun semn de la mama şi Hook? -Nu, dar portalul încă nu s-a deschis.
Nu mizaţi pe asta!
Aţi auzit bine, şobolanilor! Împrăştierea!
Regret, Cruella, dar nu cred că treburile tale neterminate te vor duce unde vrei.
Nu am venit să-mi iau povestea. Vreau să rămân pe acest tărâm minunat.
Vezi tu, odată cu plecarea lui Hades, Tărâmul Morţilor are nevoie de un lider.
E singurul avantaj al sorţii la care m-a osândit fiica ta.
Dar slujba nu ar avea sens fără nişte cetăţeni de chinuit.
Cruella, nu te lăsăm să le faci rău.
Tu crezi că doar pe ei îi voi ţine aici?
Nu. Vă voi ţine pe toţi aici.
Mi se pare corect, având în vedere că fiul tău a fost acela
care a refuzat să mă readucă la viaţă, iar tu mi l-ai făcut pe James să dispară,
cea mai bună jucărie din tot ţarcul.
Încă aştept să aud cum ne vei împiedica să plecăm, Pufoaso.
Magia ta poate face doar un câine să se rostogolească şi să ceară.
E adevărat. Nu am magia necesară să vă ţin pe toţi închişi aici.
Dar eu o am.
Dă-te, David! Mi-ai forţat mâna, mâncătoare de copii ce eşti!
-Regina! -Ce naiba?
Aşa e. Nimeni nu iese înainte de apus, când se închide portalul,
după care nu mai pleacă nimeni.
Consideră că ţi-am plătit-o, Regina, că ai pus copiii să mă ardă în cuptor.
Pa. Până la urmă va fi o veşnicie plăcută. Cel puţin pentru noi.
-Instrucţiunile nu puteau fi în engleză? -"Poate trece doar o inimă iubitoare."
-Pe bune? -Ai fi mirată ce înveţi în Marina Regală.
Singura întrebare e: ce naiba mai înseamnă şi asta?
Cred că ştiu. Trebuie să-mi cântăresc inima să văd dacă te iubesc cu adevărat.
-Ce? -Vrei să spui că între noi e...
Suntem pe cale să aflăm.
Ştiu că mă iubeşti.
Dar iubirea adevărată este cea mai rară magie.
Eşti sigură?
Sincer, nu sunt sigură,
dar cine ar putea fi?
Trebuie să încercăm.
De ce nu poţi recunoaşte ce simţi decât când unul e în pericol de moarte?
Nu ştiu.
Cred că port armura asta de atâta vreme, încât...
Uneori uit că nu am nevoie de ea cu tine.
Acum e-acum!
Nu a mers, la naiba!
-Emma, ce-ai păţit? -Piedestalul!
Ia-mi inima de acolo!
-Killian! -Ia-ţi inima!
Ce naiba-i asta?
Asta e iubirea adevărată.
Emma, m-ai ales pe mine. Acela era testul.
-Doamne! -Iisuse!
-Cleo, m-ai speriat de moarte! -Ce faci?
-Ştiu că aveam un târg, dar nu pot... -Ba poţi.
Aşa de mult îţi vrei banii de cauţiune? Ai sunat la Pază?
Crezi că un paznic îmi cere autorizaţia şi-mi dă banii?
Nu va vedea decât două infractoare pe proprietatea statului ce vor să moară.
-Atunci, ce cauţi aici? -Părinţii te-au abandonat cu un motiv.
Dar cu ce te va ajuta pe tine să afli care a fost acela?
-Ar vrea să te concentrezi pe ce ai acum. -De unde ştii ce ar vrea?
Fiindcă ştiu chestii şi uneori ai face bine să mă asculţi.
Emma, uite cât risc aici. Haide, vino, să mergem!
-Poliţia! -Bun, haide!
-Ieşiţi cu mâinile sus! -Dă-te!
Te acopăr eu.
Nu!
-Ambrozia e moartă. -De mai multă vreme.
-Cineva a tăiat-o. -Nu cineva. Hades.
-Ştiam că nu-l putem crede. -Fireşte.
Probabil că Hades a făcut asta când Orfeu şi Euridice au folosit-o să scape.
De ce să ne fi minţit? De ce să ne fi trimis după fructe moarte?
Fiindcă nu vrea să venim cu el în Storybrooke.
Nu pricep. Vrăjile Vrăjitoarei Oarbe sunt mereu făcute pe jumătate.
Poate că nu e vraja ei.
Hades! Vrea să rămânem blocaţi aici.
S-a deschis, dar nu va mai rămâne multă vreme deschis, cel mult 15 minute.
-Trebuiau să vină. -Nu ştiu ce-i reţine, nu putem aştepta.
-Zelena, nu avem timp. -Nu-mi pot lăsa sora aici.
Am făcut ce am putut pentru ei. Sunt eroi, vor veni.
-Chiar crezi? -Fără mine să le stau în cale,
ce altceva i-ar putea opri?
Bine, atunci. Să mergem!
DESCHIS
Pe unde-ai umblat? Nu mai avem timp.
Nici acum nu poţi să ai încredere în micuţul Rumple, nu-i aşa, tată?
Mereu ai fost un băiat sensibil.
Asta înseamnă că nu va mai fi deschis mult.
-Mergem? -Încă nu. Sincronizarea înseamnă tot.
Ai răbdare, tată!
Trebuie să existe seminţe sau bucăţele, ceva care să te ajute.
Hades ne-a păcălit. Cine ştie ce le-a făcut alor tăi
sau ce va face odată ajuns în Storybrooke?
-Să plecăm de-aici! -Nu fără ambrozie.
Vom găsi altă cale de a pleca, promit. Să mergem!
Sânge! Nu am auzit nicio împuşcătură.
Nu a fost o împuşcătură.
Sticlă de la geam! Îmi pare nespus de rău. Eu nu...
Ambulanţa! Te vei face bine. Vei fi teafără.
Nu e o ambulanţă. E poliţia. Nu-i lăsa să te prindă aici!
Vor putea să te ajute. Şi o să-ţi sun familia.
-Nu am familie. -Fetiţa ta.
-Am văzut fotografia. -Habar nu are cine sunt.
Am făcut fotografia aceea acum zece ani, de dincolo de stradă.
Ai abandonat-o. Aşa cum am fost şi eu.
Ţii prea strâns.
Emma, dă drumul! Lasă!
Aici! Am găsit sânge. Şi s-au dus pe aici.
Haide, nu mai avem mult timp până se închide portalul. Ce e?
Nu urc cu tine. Nu urma să se întâmple asta.
-Nu vor găsi nimic sus să mă salveze. -Dar ai spus...
Era singura cale să te fac să ieşi de acolo.
Nu! Killian, am venit pe Tărâmul Morţilor ca să te salvez.
-Nu mă întorc fără tine. -Mă tem că nu avem de ales.
Ascultă... Vreau doar să-mi iau rămas-bun aici,
-...departe de privirile tuturor. -Nu!
Am avut deja mai mult timp decât ne fusese dat.
-Nu e adevărat. -Ştim amândoi că e.
Trebuia să mă laşi în Camelot. Nu face din nou acea greşeală!
Doar...
Nu ştiu cum să-mi iau rămas-bun.
Atunci, nu o face! Doar promite-mi un singur lucru!
Dacă te-am ajutat să-ţi dai jos armura,
nu o pune la loc doar fiindcă mă vei pierde.
Promit.
Dar trebuie să-mi promiţi şi tu ceva.
Nu lăsa să fiu treaba ta neterminată! Mergi mai departe de aici!
Nu aştepta să apar!
Da, iubito. Cred că pot face asta.
-Te iubesc. -Şi eu te iubesc.
Da, domnule, sunt pe urmele lui. Îl voi prinde până diseară.
Iar apoi, următorul... Da, nu, ştiu.
Ştiu că e o perioadă de probă, dar veţi vedea că mă descurc.
Pot să o fac. Bine. Trebuie să închid. La revedere!
-Bună! -Bună! Pot să te ajut cu ceva?
Poate.
-De unde ai poza asta? -Deci tu eşti? Tasha Morris?
Nu am mai văzut poza asta, dar da, seamănă cu mine.
-Am dat de vreun bucluc? -Uite cum stau lucrurile.
Am cunoscut-o pe mama ta biologică, Cleo Fox.
-Doamne! -Am adunat toate datele despre ea.
Am acces la unele arhive datorită slujbei.
M-am gândit că poate ai vrea să ştii de unde provii.
Mă caută?
Ea e...
-Îmi pare rău. -Mersi.
Mulţumesc din suflet!
Ai putea să-mi încasezi banii pentru asta?
Sigur că da.
Trebuie să merg la muncă.
-Mamă! -Henry!
Emma, unde e Hook?
-Vă explic mai târziu. Acum să mergem! -Nu putem.
Vrăjitoarea Oarbă ne-a închis aici.
Să ghicesc! Cu ajutorul lui Hades.
A fost doar o înscenare să rămânem blocaţi aici.
-Adică ambrozia... -Nu era acolo.
Deci Hook nu poate pleca?
Poate să meargă mai departe.
Dar a vrut să se asigure că plecăm noi, chiar dacă el nu poate.
Atunci, să-i îndeplinim dorinţa!
Da.
-Aţi reuşit! -Haide, e târziu.
Oamenii le vor găsi.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
E aproape timpul. Ar trebui să mergem. Nu vrem să pierdem biletul spre casă.
-Eşti pregătit? -Da.
-Îţi mulţumesc, fiule. -Plăcerea îmi aparţine, tată.
Stai, ceva... Aşteaptă, ceva e în neregulă.
-Te simţi diferit de cum îţi aminteai? -Ce se întâmplă? Ce ai făcut?
Nu ţi-am pus inima lui Robin Hood.
Ştiam că e posibil ca tu sau umbra ta să mă urmăriţi.
În timp ce erai distras cu altceva, i-am înapoiat lui Robin inima.
-Ce ai pus în mine? -Un burduf vrăjit pentru vin,
umplut cu apă din Râul Sufletelor.
Nu! De ce?
Răii nu au parte de finaluri fericite, tată.
Iar eu sunt aici să mă asigur că nu vei avea parte de asta niciodată.
Rămas-bun, tată! Pentru totdeauna, de data asta.
Portalul se închide! Grăbiţi-vă!
Haideţi!
Emma!
Îmi pare rău că nu a existat o altă cale.
Când am cumpărat această jachetă, trebuia să fie o armură
care să mă protejeze, să nu fiu rănită de cei dragi.
Dar acum îmi aminteşte că trebuie să-i protejez pe cei dragi.
Nimic nu e mai important.
Ai făcut tot ce ai putut pentru Hook.
Nu ştiu. Chiar aşa să fi făcut?
Tot ce ştiu e că nu mai pot pierde pe nimeni. Să mergem!