Din episoadele anterioare...
Bună, domniţa mea! Adică... Violet.
-Îmi e dor de tine. -Swan?
-Cum eşti aici? -M-a trimis Zeus.
Iar asta nu te va ucide. Îţi va pune capăt pe veci.
Nu!
Ăsta e regatul meu.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
-În cinstea lui Robin! -Pentru Robin!
Regina!
Ştiu că orice am spune...
Dar am vrea să ştii...
că nu trebuie să treci singură prin asta.
Nu o va face.
Cred că sora mea are nevoie de timp cu cineva care înţelege prin ce trece.
Zelena, ne pare rău.
Nu poate fi tocmai uşor ceea ce s-a întâmplat cu Hades.
Vă vom lăsa singure.
-Henry! -Violet!
-Condoleanţe pentru Robin. -Mulţumesc.
Când am auzit că ai coborât pe Tărâmul Morţilor,
m-am temut că nu te voi revedea niciodată.
Serios?
Şi eu.
La Bunicuţa, cred că e mai bine să aştepţi afară.
Da. Regina. Sigur nu-i e uşor după moartea lui Robin.
Şi să te vadă înapoi, când la el nu se poate?
Soarta e crudă.
Ar putea-o face să-şi piardă minţile.
A blestemat un regat data trecută.
-Da, dar de atunci s-a schimbat mult. -Ştiu.
Tot trebuie să-i dau vestea cu grijă.
Aşa se cuvine să procedez.
Belle...
De vreme ce tatăl tău a refuzat să te trezească,
va trebui să găsesc o altă cale. O voi face.
Acum nu-mi fac griji doar pentru tine,
ci pentru familia noastră, pentru copilul nenăscut.
Există o singură cale prin care vă pot elibera.
Am nevoie de mai multă putere.
Am nevoie de toată.
-Regina... -Emma, te rog.
M-au compătimit destule persoane astăzi.
Ştiu.
Ar trebui să vorbim într-un loc liniştit. E ceva mai delicat.
Ce naiba a fost asta?
Swan! E totul în regulă?
Hook!
Ce naiba caută piratul aici?
Credeam că te-am lăsat pe Tărâmul Morţilor.
Da. M-aţi lăsat, dar acum m-am întors.
-Delicată ca întotdeauna. -Regina, eu...
Sunt obişnuită să sufăr, Swan. Şi ca altora să le iasă toate din plin.
Acum, sentimentele niciuneia nu contează.
Având în vedere explozia aia de magie,
există o singură persoană absentă destul de puternică încât să facă asta.
Gold. Are cristalul din Olimp.
Sau cel puţin o bucată din el.
Probabil că s-a păstrat o parte.
Încă îi simt aura.
Nu eşti singura.
L-a folosit să facă o vrajă de legare.
O vrajă de legare? De ce anume a ataşat Gold cristalul?
Storybrooke e magic. De aceea a făcut o vrajă aici.
Cu cristalul, poate folosi magia oraşului în scop propriu.
Gold are deja puterea Întunecaţilor. De ce-i trebuie mai multă?
Ca să o trezească pe Belle. Sărutul lui nu a funcţionat.
Da. Odată ce Crocodilul o va trezi, credeţi că se va opri acolo?
Credeţi că ne va da cristalul ăla afurisit şi toată puterea lui?
-Are dreptate. Să luăm cristalul! -Să mergem!
-De unde începem? -De fapt, mă gândeam
că poate e mai bine să rămâi.
De aceea încercai să fii delicată cu mine!
Te temi că va ieşi la joacă Regina cea Rea.
-Nu, îţi vreau doar binele. Eu... -Ba nu.
Când tu eşti supărată, te urmăm în iad.
Dar când sunt supărată eu, rămân pe dinafară!
Bine. Nu eşti în stare
-...să gândeşti limpede. -Nu eşti în măsură să-mi spui ce să fac.
-Mamelor, vă rog! -Nu e momentul.
Linişteşte-te puţin şi gândeşte-te la asta!
Nu vrei ajutorul meu? Bine. O să îndrept singură lucrurile.
Puştiule, mergi la mine şi rămâi acolo! Vei fi în siguranţă. Bine?
Ne descurcăm noi.
Vorbesc serios, Henry. Mergi direct acasă!
DOMNUL GOLD AMANET ŞI ANTICARIAT
Henry! Ce se petrece? Am primit mesajul tău.
E vorba de bunicul. Încearcă să fure magia din Storybrooke.
M-a făcut să-mi dau seama cât de rău e. Mereu e vorba despre magie. Mereu.
Magia a transformat-o pe mama în Întunecat şi l-a ucis pe iubitul celeilalte mame.
Iar acum?
Acum cred că îmi va dezbina părinţii.
Credeam că există magie luminoasă şi întunecată. Dar toată e rea.
Uită-te în magazinul ăsta!
Aceştia? Ei sunt părinţii lui Geppetto.
Din cauza acestui ac, zeci de oameni nu se mai pot trezi dintr-un blestem.
Şi asta? Înăuntru e îngheţat un sat întreg.
A făcut rău atâtor oameni!
Mama mea. Aşa a murit. Din cauza magiei.
Vino cu mine într-o excursie!
E ca un fel de expediţie cu autobuzul.
Care e ca un fel de cal, dar cu roţi şi scaune.
Doar vino cu mine!
Ce spui? Cred că pot îndrepta asta.
Probabil că tata m-ar ucide.
Dar da. Fireşte că voi merge.
Grozav! O vom numi Operaţiunea Compilaţie.
Vom mai avea nevoie de un singur lucru.
Am jurat că nu voi folosi acest stilou decât ca să consemnez ce se petrece.
Dar ceea ce urmează să facem e pentru binele suprem.
CRISTALUL DIN OLIMP A APĂRUT ÎN MÂINILE AUTORULUI.
Ce-i acela?
Cristalul de care bunicul meu a legat magia din Storybrooke.
Aşteaptă, nu înţeleg. Spuneai că magia e rea.
De ce o scoatem din Storybrooke?
Ca să o distrugem.
O dată pentru totdeauna.
Până acum n-am dat de Gold.
Trebuie să lărgim perimetrul de căutare, să includă şi pădurea.
-Unde e? -Ţi-am zis că îl vom găsi pe Gold.
Nu Gold. Henry.
"Mamă, există o singură cale de a îndrepta totul. Să distrug..."
"Sursa tuturor problemelor." Am mesajul.
Ce vrea să spună? Care e sursa tuturor problemelor? Ce va distru...
Cred că pot să răspund eu.
Cristalul din Olimp şi toată magia legată de el.
S-ar părea că nepotul meu ne-a păcălit pe toţi.
Şi-a folosit puterea de Autor ca să-mi fure cristalul de sub nas.
Ar distruge Henry magia?
-Să sperăm că nu o va face. -De ce?
Ce se întâmplă dacă Henry reuşeşte?
Având în vedere că oraşul a fost construit cu magie, tu ce crezi?
Nu ar distruge-o dacă ar şti că ne face rău.
Îi voi zice asta înainte să-mi iau cristalul.
-Nu îndrăzni să te apropii de fiul meu! -Iartă-mă.
Dar acum mă ameninţă pe mine.
-Unde te duci? -Abia l-am pierdut pe Robin.
-Nu-l pierd pe Henry. -Dar trebuie să fim isteţe.
Noi nu ştim unde e Henry, dar nici Gold.
Noi?
Nu-mi amintesc să te fi invitat să vii cu mine.
M-ai pus să stau pe tuşă, acum te pun şi eu.
Chiar dacă ştiu cum să-l găsesc pe Henry?
În regulă, şerif Swan. Unde e?
După toate dăţile în care a fugit, i-am pus GPS pe telefon.
Să mergem la maşină! Trebuie să-l prindem din urmă.
-Încotro se duce? -În Boston.
-E adevărat că magia poate dispărea? -Dacă distruge Henry cristalul.
Nu o va face. Emma şi Regina îl caută.
Dar dacă nu-l găsesc la timp? Cum ne întoarcem?
Nu va fi o problemă dacă vă trimitem acasă acum.
Noi? Cred că te referi la mine, dragă.
Dar de data asta invocă portalul fără tornadă.
Voi, eroii, distrugeţi toată distracţia.
Prea bine.
Nu era în autobuz?
Cucoană, toţi au coborât.
De ce GPS-ul spune că e în el?
A ascuns telefonul sub un scaun. A vrut să credem că vine la Boston.
Doamnelor, dacă nu vă supăraţi, mă duc să iau prânzul.
-Mai ai idei strălucite? -Regina!
Asta-i o noutate.
Cum e posibil? Aici nu e magie.
Şi Henry e într-un loc fără magie. Cu cristalul.
Şi toată magia din Storybrooke.
Regina, dacă magia noastră merge aici, merge şi a lui Gold.
Trebuie să-l găsim pe Henry înaintea lui.
Păi, dacă nu e în Boston, atunci unde e?
AUTOBUZELE POLAR STAR
Şi eu, care credeam că turlele din Camelot sunt înalte.
Bun venit în New York City!
Sigur nu se va supăra Regina că am plecat fără să-i spunem?
Va înţelege.
Robin ar vrea ca el să crească în pădurea Sherwood.
Vom veni să te vizităm în curând, bine? Şi o vom aduce şi pe surioara ta.
Pentru Regina.
De la una dintre săgeţile tatei.
Ce drăguţ! O va preţui.
Au plecat toţi. Hai să-l închidem!
-Ce se întâmplă? -Nu te apropia!
Zelena!
Probabil are de-a face cu faptul că magia e legată de cristalul ăla afurisit.
E toată lumea în regulă?
Pentru moment. Priviţi!
Ei bine, cu siguranţă nu mai suntem în Storybrooke.
Trebuie să existe ceva pe-aici care să-i aparţină lui Henry.
Dacă ai o hartă în cocina asta a ta.
În torpedou.
Apropo, a fost ideea ta să mergem la Hardy's.
Dă-mi mâna!
-De ce? Ce-i aia? -Ce?
Te temi că o să te pun să tragi un pui de somn pe veci pe o bancă?
Dacă vrei să-l ajuţi pe Henry, trebuie să ai încredere în mine.
Acum, că există magie în lume, e posibil să funcţioneze.
Iar dacă va merge, ne vei duce direct la el.
Fireşte! New York.
Sper că Gold nu ştie asta încă.
ACCES TUNEL
Bun venit la New York! Vă costă 15 dolari.
NUMERAR
Nu-mi închipui cum e să locuieşti aici. Este copleşitor.
Şi mie mi s-a părut la fel prima oară în Camelot.
Până când mi-ai făcut turul.
Vreau să văd locul ăsta, Henry, serios. Dar...
Ce legătură are cu distrugerea magiei?
Are legătură cu tata.
Magia a dezbinat şi familia lui când bunicul a devenit Întunecatul.
Şi el a vrut să distrugă magia?
Adevărul e că a vrut asta foarte mult timp.
Nimeni nu mai ştie. Nici mamele mele.
M-a pus să promit că nu voi spune nimănui.
Secretul tău e în siguranţă, promit.
De asta a venit aici.
Căuta o cale de a se proteja în cazul în care îl găsea tatăl lui.
Şi s-a gândit că cea mai bună cale era aceea de a distruge magia.
Şi-a dat seama vreodată cum?
A murit înainte să poată face asta. Dar ştiu că era pe aproape.
A notat totul în jurnal.
Sigur e în apartamentul tatei. Haide!
Dacă nu e Storybrooke sau Pădurea Fermecată, unde suntem?
Oriunde am fi, prefer să nu stăm să aflăm.
Putem folosi bagheta ca să ne întoarcem în Storybrooke?
Nu tocmai.
Suntem blocaţi pe tărâmul ăsta misterios, oriunde ar fi.
-Poţi să o repari, nu? -Sigur. Ai cumva nişte bandă adezivă?
Nu montăm bara camionetei tale oribile.
E nevoie de anumite licori, pe care nu le am la mine.
Va trebui să le găsim.
Va trebui să ne mişcăm rapid.
Dacă nu le găsim pe fete înainte să distrugă magia,
nu va conta că repar bagheta.
Vom fi izolaţi de Storybrooke pentru totdeauna.
Aşteptaţi, aud ceva.
Scuzaţi-mă! Ne puteţi spune unde ne aflăm?
Nu e nevoie să fugi!
-Vă rog, nu-mi faceţi rău! -Unde suntem?
-Nu am voie să vorbesc cu străinii. -E în regulă.
Nu trebuie să te temi de noi.
Nu înţelegeţi. Nu e bine să fiţi aici. Plecaţi!
Asta vrem să facem, să ne întoarcem la familiile noastre din Storybrooke.
Ce nume bizar!
Avem nevoie de magie ca să ne întoarcem. Ne poţi ajuta?
Magie? Nu. Magia e periculoasă. Dacă vă ajut, voi fi pedepsit.
Pedepsit? De cine?
De mine.
Se pare că ştim acum de ce se temea îngrijitorul acela.
Nu seamănă cu nicio temniţă din câte am văzut.
Gratiile astea sunt fermecate.
-Magia nu ne va scoate de aici. -Dar bagheta?
O mai ai?
Să mă simt jignită că nu m-a percheziţionat?
Însă nu ne e de niciun folos aici.
Ascunde-o! Vine cineva.
Aici eraţi! Prizonierii care mi-au atacat îngrijitorul.
Nu, nu am atacat pe nimeni.
E doar o mare neînţelegere. Vrem doar să ştim unde ne aflăm.
Tot ce trebuie să ştiţi e că nu vreţi să fiţi aici.
Şi că voi sunteţi cei care vor răspunde la întrebările mele.
De pildă, ce căutaţi aici?
Vrem doar să mergem acasă.
Probabil mă consideraţi atât de naiv!
Ştiu că minţiţi.
Ştiu cine v-a trimis cu adevărat.
Aşa că spuneţi-mi... Ce vrea Întunecatul?
Îl cunoşti pe Crocodil? Cine eşti? Ce vrei cu adevărat?
Nu mă minţi!
E prea puternic.
Ascultă, înţelegem. Eşti puternic.
Dar dacă-l omori nu va schimba adevărul, nu lucrăm pentru Rumple.
El e duşmanul nostru. Din cauza lui suntem aici.
A vrut să fure magia din oraş să-şi trezească soţia.
E însărcinată.
Chiar vă aşteptaţi să cred că Întunecatul a găsit iubirea?
Da.
Aşa că, orice pică i-ai purta, nu avem nimic de-a face cu ea!
Dă-ne drumul, nu ai de ce să-ţi faci griji din cauza noastră.
Din experienţă, ca să nu-ţi faci griji din cauza cuiva, îl închizi în cuşcă.
Într-o cuşcă puternică. Precum aceasta.
Când deschizi cuşca...
atunci încep problemele.
Se pare că Henry a fost aici. Dar nu cred că era singur.
E melodia lui Henry şi a lui Violet.
-Au o melodie? -O place cu adevărat.
E o fată de treabă.
Spui asta fiindcă te simţi prost că i-ai smuls inima în Camelot.
Îmi va plăcea mai mult când voi şti unde mi-a dus fiul.
Ei bine, cred că pot să aflu.
Da, cu siguranţă a fost aici. A încercat să şteargă istoricul.
Din fericire, pot să-l recuperez.
N-o să-mi fac mari speranţe.
Poate că există altceva pe-aici care ne poate spune unde s-au dus.
-Ai găsit ceva? -Una dintre cărţile lui Robin.
Cred că a adus-o din Storybrooke când a venit aici.
ROBIN HOOD: MIT ŞI LEGENDĂ
Ştiu fiindcă eu i-am dat-o.
E o colecţie cu legendele acestei lumi despre Robin Hood.
Obişnuia să râdă de tot ce era greşit în ea.
Ce e? Eşti în regulă?
E o scrisoare de la Robin pentru mine.
Probabil a scris-o când încerca să se împace cu Marian. Sau cu sora ta.
-Şi ce să fac? -Trebuie să o citeşti.
Draga mea Regina, ştiu că nu ar trebui să scriu asta,
dar trebuia să-ţi spun cât de mândru sunt de tine.
Ţi-ai deschis inima iubirii şi ai lăsat-o să te schimbe.
Şi, orice ne-ar despărţi,
ştiu că vei fi mereu eroina de care m-am îndrăgostit. Robin.
Regina? Te simţi bine? Ce scria?
Te rog, Emma, dacă vrei să mă alini, nu o face!
Nu, ştiu că nu pot. Şi nu o voi face.
Îmi pare rău pentru mai devreme.
Îmi făceam atât de multe griji pentru cum vei reacţiona cu Hook, încât...
Nu te-am susţinut legat de Robin.
Vrei să ştii de ce m-am înfuriat aşa? Fiindcă ai dreptate.
Regina cea Rea sălăşluieşte în mine.
Încearcă mereu să iasă la iveală.
Dar nu mă pot aştepta ca tu să pricepi.
Am luptat şi eu cu întunericul. Ştii că înţeleg.
Cu tot respectul, dar nu înţelegi.
Tu ai ajuns pe marginea prăpastiei.
Dar ai fost trasă înapoi înainte să te mistuie.
Eu am fost mistuită. Şi trebuie să trăiesc zilnic cu asta.
-Nu-mi pot închipui cum e. -E epuizant.
Mă războiesc mereu cu instinctele mele.
Când a apărut Hook...
Primul meu impuls a fost să-i frâng gâtul.
Fiindcă nu e cinstit ca el să supravieţuiască şi Robin nu!
Dar nu am făcut asta.
Fiindcă acum ştiu că aşa ceva e greşit.
Oricât de mult aş vrea să cedez în faţa răului, nu o fac.
Aşa că fac fapte bune.
Şi urăsc fiecare clipă.
-Urăşti să faci fapte bune? -Da.
E complicat.
Ştiu că aşa e corect, dar mereu pierd câte ceva din cauza asta.
Cu toate astea, continui să o fac şi continui să sufăr.
Dar ştiu că Regina cea Rea nu poate să se întoarcă, aşa trebuie să fie.
-Să nu fiu niciodată împăcată cu mine. -Nu e adevărat.
-Îl iubeai pe Robin şi erai fericită. -Şi uite ce s-a întâmplat!
Sunt ceea ce sunt. Am făcut ce am făcut.
Cu mulţi ani în urmă, am avut de ales.
Albă-ca-Zăpada a spus un secret.
Şi aş fi putut să aleg să o iert.
În schimb, am făcut lucruri oribile.
Lucruri de neînchipuit.
Care vor rămâne mereu o pată pe obrazul meu.
Am încercat să fiu eroina.
-Şi chiar ai fost. -Dar nu contează.
Nu există mântuire pentru mine. Există doar suferinţă.
Fiindcă acum am un blestem.
Blestemul de a şti diferenţa dintre bine şi rău, între care sunt prinsă.
Dacă redevin cum eram, îi pierd pe toţi cei dragi.
Pe Henry,
pe prietenii mei,
pe toată lumea.
Iar dacă merg înainte şi încerc în continuare să fiu bună,
trebuie să trăiesc cu întunericul trecut şi cu toate consecinţele lui binemeritate.
Nu cred asta.
Cred în tine.
Asta fiindcă tu eşti bună.
Dar pentru mine e o alegere chiar simplă.
Aş prefera să sufăr decât să-i văd îndureraţi pe cei dragi.
Asta e soarta mea.
Sunt prinsă în capcană.
E la biblioteca din centru.
Ce fac acolo?
Vreţi să mergeţi la sala de lectură pentru cărţi rare?
Ei bine, iată-ne aici!
Nu a mai fost nimeni aici de mult. Majoritatea caută cărţi de tineret.
Succes la lucrarea de sfârşit de semestru!
Tata scria că a avut o întâlnire aici.
Orice căuta ca să distrugă magia trebuie să se afle în încăperea asta.
Începe cu astea! Citeşte-le de mai multe ori,
fiindcă tata nu a găsit niciodată ceea ce căuta.
-Şi chiar crezi că noi vom găsi? -Trebuie să găsim.
E imposibil!
Henry, ce ai găsit?
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Cărţile astea arată precum cartea mea de poveşti.
Sunt magice. Ce caută la New York?
Nu am mai văzut aceste personaje în cartea mea.
Priveşte! Sunt atât de multe poveşti!
Dar, Henry, mi-ai spus că toate poveştile din cartea ta sunt adevărate.
Da.
Aşa că poate...
Şi acestea sunt adevărate.
-Te simţi bine? -Da. Absolut fantastic, la naiba!
Trecând peste asta, şi în iadul ăsta,
afurisitul de Crocodil reuşeşte să-mi stea în cale.
Ce naiba credeţi că i-a făcut Temnicerului?
Când e vorba de el, poate fi orice.
-Pregătiţi-vă, vine cineva! -Bun.
Să-i dăm drumul!
Aici eraţi!
-Tu ce cauţi aici? -Eu...
Ce pare? Am venit să vă ajut.
Să ne ajuţi? Nici nu voiai să vorbeşti.
Asta fiindcă Temnicerul mă urmărea. Nu am avut de ales.
Dacă vrei să ne ajuţi, dovedeşte-o! Deschide cuşca nenorocită!
Nu pot. Ordonanţa lui, Poole, ţine cheia la el tot timpul.
Aş putea face rost de magia necesară, dacă îmi promiteţi mai întâi un lucru.
Spune-ne! Orice.
Când veţi pleca de aici, promiteţi-mi că mă luaţi acasă la voi.
În Storybrooke? De ce?
Fiindcă nu am fost mereu grădinar aici.
Am fost doctor,
înainte să preia controlul Temnicerul şi să distrugă totul.
M-a făcut prizonierul său.
Ascultă! Avem nevoie de magie ca să pot repara bagheta asta.
Ştiu unde. Laboratorul spitalului.
Dar nu pot lua nimic fără să ştie Temnicerul că lipseşte.
Va trebui să-mi dai mie bucăţile ca să o repar acolo. Apoi o aduc înapoi.
Te rog să înţelegi. Doar cu bagheta aceea putem ajunge acasă.
De ce să ne-ncredem în tine?
L-aţi cunoscut pe Temnicer.
Credeţi-mă, vreau să plec la fel de mult ca voi.
E un plan prost.
E singurul pe care-l avem.
Înţeleg de ce a renunţat tata.
Nu e nimic aici despre cum poţi să distrugi magia.
Am bătut atât amar de drum pentru nimic.
Nu pentru nimic. Te vei lămuri tu.
Henry, ştiu de ce nu şi-a terminat niciodată tatăl tău expediţia.
Fiindcă nu a vizitat niciodată Camelot.
În Camelot, preceptorul meu îmi arăta picturi cu Sfântul Graal.
Spunea că e sursa magiei.
Şi arăta exact aşa.
-Graalul a devenit Excalibur. Nu e el. -Graalul era argintiu.
Dar ăsta parcă e geamănul lui.
Iar dacă Graalul era cu adevărat începutul lucrurilor magice...
-Acesta ar putea fi sfârşitul lor. -Da.
Dă-te la o parte!
De ce? Ce o să...
Aveai dreptate. El va distruge magia.
Şi ce facem acum? Ce urmează?
Orice ar fi, nu e în siguranţă să o facem aici.
-Bună, Henry! -Violet, treci în spatele meu!
Nu pui mâna pe asta. Nu fără luptă.
Păcat că vei pierde.
-Ce cauţi aici? -Temnicerul a vrut să repar asta.
E un instrument chirurgical.
O să-l întreb pe Temnicer dacă e adevărat.
Nu! Nu poţi face asta.
Ştii că nu îi place să fie deranjat.
Acum, cum spuneam, e timpul să-l vedem pe Temnicer.
-Ce caut aici? -Iertaţi-mă că vă deranjez.
Doctorul era în laboratorul său şi repara o baghetă de la prizonieri.
Aşa că tu ai făcut asta?
Doctorul voia să fugă. Nu am avut de ales.
Dar ştii care sunt regulile.
Nimeni nu îl răneşte pe doctorul Jekyll.
În afară de mine.
Vai, ce mizerie!
Doctorul nu a avut curajul să vină de ceva timp aici.
Probabil crede că aceşti prizonieri îl pot ajuta.
Să-i omorâm? Doar ca să fim siguri.
-Aş face-o bucuros. -Da, sunt sigur de asta.
Dar doctorul chiar a găsit ceva.
Locul ăsta despre care i-au povestit, acest Storybrooke...
Ar putea fi răspunsul pe care îl căutăm.
Vorbiţi serios? Credeţi că acesta ar putea fi locul?
Cred că suntem captivi pe acest tărâm de prea multă vreme.
E timpul să ne găsim o casă.
De aceea, îi voi îngădui doctorului să-şi ducă la bun sfârşit planul,
dar voi face o mică modificare.
Doctorul nu este singurul care va merge în acest Storybrooke.
Cu toţii vom merge.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
STRANIUL CAZ AL DR JEKYLL ŞI AL DLUI HYDE
Henry, eşti în regulă?
Mamă! Unde e Violet?
Sunt chiar aici. Sunt teafără.
-Ce aţi păţit amândoi? -Bunicul.
Acum cristalul e la el.
Henry, ce-a fost în mintea ta?
De ce ai vrea să distrugi magia?
Chiar trebuie să mă întrebi asta?
Aveai în sfârşit şansa să fii fericită.
Iar apoi magia ţi-a răpit-o. Exact cum a fost cu Daniel.
Henry, Regina cea Rea nu se mai întoarce niciodată.
-Nu trebuie să-ţi faci griji pentru mine. -Nu-mi fac.
Îşi face cealaltă mamă în locul meu.
Ai crezut că va redeveni Regina cea Rea.
Îmi pare rău, trebuia să am încredere.
Dar nu ai avut! Fiindcă ştii cum merg lucrurile la noi.
De fiecare dată când pare că am putea fi fericiţi,
intervine magia şi distruge totul!
-Asta crezi cu adevărat? -Da.
În caz că aţi uitat amândouă, magia m-a lăsat şi fără tată.
Şi a răpit-o pe mama lui Violet.
Şi nu ştiu ce aş face dacă v-ar lua pe una dintre voi două.
-Henry! -Nu! Pur şi simplu nu face asta!
Henry, ce făceai aici?
Mergeam pe urmele tatei ca să aflu cum pot să distrug magia.
Dar nu am găsit nimic. A fost doar o pierdere de vreme.
Deci ce facem acum?
Bunicul lui Henry are cristalul.
Ei bine, trebuie să-l găsim.
Dă-mi mâna!
Asta ne va ajuta să-l găsim?
Asta ne va spune dacă mai e în New York.
-De ce nu merge? -Magia noastră... A dispărut.
Cristalul! Probabil că Gold a făcut ceva cu el.
Ce naiba face?
Nu va da magia înapoi.
O va păstra pe toată pentru el.
Ei bine, va trebui să folosim tehnica de modă veche.
Invocaţi un portal?
Aşa vom ajunge în acest Storybrooke?
Nu. Pentru ceea ce urmărim noi, trebuie să ai gânduri mai măreţe.
Atunci, ce facem?
Luăm ceva care ne va oferi puterea de care avem nevoie.
Acum... Când te voi trezi,
cred că vei înţelege în sfârşit că tot ce am făcut,
am făcut pentru tine şi pentru copilul nostru.
Iar apoi îţi voi oferi tot ceea ce ţi-ai dorit vreodată, Belle.
Îţi voi arăta lumea.
Un portal!
Belle!
Belle! Nu! Nu se poate!
Nu înţeleg. Cum ne va ajuta cutia să găsim o casă?
Nu cutia este importantă, ci ceea ce se află în ea.
Sau, mai curând, cine.
Dacă Întunecatul vrea să-şi mai revadă vreodată soţia...
va trebui să facă exact cum spun eu.
Era cât pe ce să scapi. Îmi pare rău că nu a mers.
Asta e problema la tine, Hyde. Nu eşti deloc atât de isteţ pe cât crezi.
Ai băut rom? Crezi că asta va funcţiona, iar magia mea nu?
Aş putea sta degeaba, dar ăsta e rolul tău.
Dacă vrei să fugi, te pot trimite pe Tărâmul Morţilor.
Încetaţi! Răbdare. Îngrijitorul a promis că repară bagheta şi ne-o aduce înapoi.
Din păcate, mi-am ţinut promisiunea pe jumătate.
Ce vrei să spui? Unde e bagheta?
Am reparat-o, dar mi-a luat-o Temnicerul.
N-am venit cu mâna goală. Ordonanţa s-a bucurat de prea mult whisky astăzi.
Trebuie să recuperăm bagheta de la Temnicer. Ştii unde e?
Nu. Dar să le luăm în ordine.
Până-l găsim, să vedem cum îl înfrângem.
E destul de puternic, deşi aş putea avea o cale, însă e periculoasă.
Asta nu ne-a oprit până acum.
Tocmai m-am întors din iad, nu mă tem de Temnicerul tău.
Atunci, urmaţi-mă.
Să fiu al naibii!
Unde suntem?
-Parcă-s toate tărâmurile simultan. -Eşti mai aproape decât crezi.
Ţinutul ăsta e un refugiu, plin de proscrişi de peste tot.
Toţi au fugit de problemele lor şi au găsit adăpost aici.
De ce au trebuit să fugă?
Motivele sunt foarte diferite. Fiecare are propria poveste.
De acea, locul acesta se numeşte "Tărâmul poveştilor nespuse".
E un nume cam ironic, având în vedere că tărâmul ăsta e plin de poveşti.
Acum trebuie să ne intereseze povestea noastră.
Exact. Sper să se încheie cu noi ajunşi înapoi în lumea noastră.
Henry, vrei să te opreşti? Mamele tale au zis să aşteptăm la bibliotecă.
Ar putea avea probleme. De când îţi pasă ce zic?
Deja ai fugit cu mine şi ai minţit despre Graalul Întunecat.
Ştiu că eşti speriat. Dacă tu crezi că asta e cea mai bună variantă, te ajut.
Mulţumesc.
Dar sper că ai un plan bun.
Fiindcă nu avem magie şi nu ştim unde e bunicul tău.
De fapt, cred că ştiu.
Nu sta acolo!
Iată cina dumneavoastră, domnule.
Spaghete bolognese.
-Au greşit la bucătărie. Repar îndată. -Nu e nevoie.
Mâncarea e irelevantă.
-E argint veritabil? -Da.
Poţi pleca.
De fapt, mai e ceva.
-S-ar putea să se facă mizerie. -Bine.
NU DERANJAŢI!
Gold o fi având magia de partea lui, dar nu e subtil.
Cred că Henry nu ne-a ascultat. Să-l sunăm, să rămână pe loc.
Ceea ce ar fi mers, dacă nu-i prăjeam telefonul.
-Ce naiba? -Ce s-a întâmplat?
E Bunicuţa. S-a întâmplat ceva în Storybrooke.
Ai mei, Hook şi sora ta, traşi printr-un portal.
-Iar? Unde? -Bunicuţa nu e expertă în magie.
Spune că au dispărut cu bagheta Vrăjitorului şi nu s-au mai întors.
Regina! Stai!
Poate-s în pericol. Să-i aducem acasă.
Vom reuşi doar recuperând magia de la Gold.
-Ce faci? Ne trebuie un plan. -Am unul. Am un pumn, Gold are nas.
-Dacă nu-ţi place, mă duc şi singură. -Trebuie să fim isteţe în privinţa asta.
-N-ai văzut semnul? -Trebuie să vorbim între patru ochi.
Salvatoarea nici nu ştie că sunt aici.
Ce te face să crezi că vreau să discut cu tine?
Norii de furtună de afară îmi spun că încă n-ai putut-o trezi pe Belle.
Şi nu din cauză că nu ai fi încercat, pare-se.
Aş zice că ai nevoie de ajutorul celei mai bune eleve ale tale.
Da, dar ştim amândoi că nu eşti tu. Cea mai bună elevă a fost o Regină.
Ai îngropat-o sub straturi de bumbac şi intenţii bune. Mare păcat!
Dacă ţi-aş spune că sunt gata s-o scot la iveală?
Dacă ţi-aş spune că m-am săturat să-i tot pierd pe toţi cei dragi?
Aş întreba ce s-a schimbat.
Zelena. Are probleme.
Fiindcă eroii au convins-o să folosească bagheta.
Iar acum sunt captivi pe alt tărâm.
De ce crezi că aş ajuta-o vreodată pe Zelena?
Fiindcă ai nevoie de mine. Ai nevoie de Regina cea Rea.
Nu vreau să mai pierd o persoană pe care o iubesc.
Nu după ce a păţit Robin Hood.
Poate că ai dreptate. Poate chiar ne putem ajuta reciproc.
Îmi dai voie?
Acum să discutăm despre găsirea surorii tale.
Da. Aici locuiam când încă eram medic la spital.
Nu sunt multe menajere cu poveşti nespuse, nu?
-Ce-i ăla? -Un ser pe care l-am creat.
Poate separa răul de bine în cineva. Cu asta îl vom învinge pe Temnicer.
-Cum? N-am văzut nimic bun în el. -Există.
Iar binele se chinuia de mult să iasă, dar nu putea, până acum.
-E din viţa pe care o tundeai. -E ultimul ingredient.
-Dacă ştia că o cultivam sub nasul lui... -De fapt, ştia. Înapoi!
Nu înţeleg. Erai leşinat.
Te-am lăsat să scapi ca să termini serul.
Să-i arătăm Temnicerului ce-ai făcut!
-Plecaţi! Trebuie să fugiţi! -Ce i-ai făcut?
David, cred că ştiu din ce poveste e medicul.
-Doctorul Jekyll. Înseamnă că e... -Domnul Hyde.
Temnicerul e domnul... Cine e dl Hyde?
Mai întâi tragi, apoi pui întrebări.
-Jekyll avea dreptate. -Fugiţi!
NU DERANJAŢI!
Pentru faptul că ne ajutăm. Din nou.
Apropo, unde e Belle?
A fost răpită. De fapt, a fost luată Cutia Pandorei, cu ea înăuntru.
-Cum? -Nu am ştiut până să vii tu.
Bagheta Vrăjitorului e de vină.
Cred că Zelena e captivă fiindcă i-a luat-o cineva.
Înseamnă că sunt amândoi pe acelaşi tărâm.
Iar tu mă vei ajuta să-l găsesc, maiestate.
Serveşte-te cu o băutură, dră Swan!
O să zic pas.
-Ştiai. -Desigur că ştiam.
Te-ai schimbat, Regina.
Pierderea unui bărbat
nu te va mai împinge peste margine.
O fi rău sau bine, asta eşti acum.
Măcinată de vină şi slabă.
Te-am primit doar fiindcă aveam nevoie de ăsta.
-Ceva legat de Zelena, ca să-i găseşti. -Întocmai.
Iar acum, că îl am, nu-mi mai sunteţi de folos.
-Gold! -Opreşte-te!
-Henry, pleacă! Nu poţi face nimic. -Ba da.
Nu!
Henry!
Ce-ai făcut?
Am distrus magia.
Acum, Poole, s-ar putea să vrei să mergi în cealaltă cameră.
Sunt încântat să te întâlnesc în sfârşit, doctore.
Hyde!
Am auzit multe despre tine.
Eşti şi mai dezamăgitor în carne şi oase.
Eşti atât de slab... Atât de jalnic.
Am fost impresionat că ai avut curajul să termini serul în secret.
Nu am avut de ales. Traiul cu tine mă distrugea.
Dar vezi ironia?
Să fim separaţi este...
ceea ce te va distruge.
Nu prea cred, prietene.
Cât am aşteptat să fac asta!
-Doctore! -V-am spus să fugiţi.
Ai riscat totul ca să ne salvezi. Trebuia să facem la fel.
-Mie îmi convenea să fugim. -Acum o să vă omor pe toţi.
Lăsaţi-l! Nu ne e de folos acum.
Şi nu vrem să fim aici când se trezeşte.
-Ai idee ce-ai făcut? -Te-am împiedicat să-mi răneşti mamele.
M-ai împiedicat s-o salvez pe Belle.
Iar familia ta e captivă pe acelaşi tărâm cu ea.
Despre ce vorbeşte?
David, Alba-ca-Zăpada, Hook şi Zelena sunt pe un alt tărâm în clipa asta.
Şi, datorită ţie, nu mai avem cum să-i ajutăm să se întoarcă.
Am făcut ceea ce trebuia. Nu e vina mea, ci a ta.
-Henry... -O să mă asigur că nu se duce departe.
Storybrooke. Henry l-a lăsat fără magie. Ce s-a întâmplat cu el?
Storybrooke a rezistat 28 de ani fără magie. Sigur mai rezistă câţiva.
-Spuneai că va fi distrus. -Da, când te motivam să-ţi găseşti fiul.
Ce facem? Chemăm poliţia? Vedem cum se descurcă la închisoare?
-E o idee excelentă. -Nu ca să găsiţi ultimul om cu magie.
-Spuneai că e un tărâm fără magie. -Este. Şi nu este.
Gata cu ghicitorile! Cine are magie?
Pentru asta, va trebui să învăţăm să lucrăm împreună.
Mă duc eu cu Gold, să văd că nu atinge cristalul. Tu găseşte-l pe Henry!
-Ne laşi o clipă? -Desigur.
-De unde ai ştiut unde să mă cauţi? -Aici veneai când erai supărat.
Îţi dădeam un bănuţ, ca să-ţi doreşti să dispară problemele. Mai ştii?
Ce zici? Vrei să încerci?
Regret, asta nu mă va face să mă simt mai bine acum.
-De ce nu? -Când locuiam aici, nu exista magie.
Nici nu ştiam că există. Şi eram fericiţi, mamă.
Eram. Şi nu aş da perioada aceea pentru nimic.
-Uiţi ceva. Eram doar noi doi. Acum... -Da!
De asta am zis că, distrugând magia din Storybrooke,
vom fi cu toţii fericiţi, cum eram noi doi.
Dar, din cauza a ceea ce am făcut, nu vom revedea nici jumătate de familie.
S-ar putea să nu fie aşa.
Mama ta s-a dus cu Gold, să caute o soluţie.
Să vedem dacă au avut noroc?
De ce nu m-ai crezut?
-Când ziceam că vreau să te ajut. -Te-ntrebi dacă ţi-ai pierdut curajul?
Sau speri că ai ascuns-o pe Regina cea Rea atât de adânc, încât nu te-aş crede?
-Nu mă lua cu psihanaliză! -Să-ţi dau un sfat prietenesc.
Dacă ascunzi întunericul în tine, nu vei deveni femeia care îţi doreşti.
-Până acum a mers. -Serios?
Cândva, credeam că-mi pot ascunde întunericul într-un colţ al sufletului.
Mai întâi pentru Baelfire. Apoi pentru Belle.
Şi am dat greş mereu. Vrei să ştii de ce?
Fiindcă îmi place întunericul.
Mă reprezintă la fel de mult ca lumina.
De ce nu înţelegi că nu poţi alege?
Fiindcă nu sunt ca tine. Nu-mi place întunericul.
Poţi să-ţi spui orice vrei.
Dar în adâncul tău eşti Regina cea Rea.
Şi, cu cât o vei ţine închisă mai mult, cu atât vei suferi mai tare.
Ce naiba e locul ăsta?
Salutare! Ce vă aduce la umilul meu magazin?
Căutăm ceva puţin mai puternic decât ceea ce ai la raft.
Dacă te referi la narcotice, sunt un negustor de plante.
Nu prea cred. Regina, fă cunoştinţă cu Dragonul.
Mă bucur să văd că respiri iar. Un acolit al tatei te-a vizitat.
Peter Pan era puternic, dar sunt rezistent.
Presupun că ai venit fiindcă vrei ceva, Rumplestiltskin.
Dar mă tem că nu ajut inimi umplute de aşa de mult întuneric.
-Gold, e o pierdere de timp. -Dar pe tine...
Pe tine te voi ajuta.
Văd o luptă nobilă în adâncul sufletului tău, Regina.
Între lumină şi întuneric.
Iar pentru asta, voi face tot ce pot să te ajut.
E esenţial să câştigi. Pentru noi toţi.
Acolo, priviţi!
-Unde naiba e asta? -Oriunde ar fi, au probleme.
Trebuie să trecem, ca să-i putem ajuta.
Mă tem că deschiderea unui portal spre acel tărâm e peste puterile mele.
-Nu poţi ceda. Familia mea e în pericol. -Am făcut tot ce pot.
Dar tu... Tu n-ai făcut.
-Eu? -Voi toţi.
Băiatul a distrus magia din Storybrooke. Nu înseamnă că nu mai există.
Zău? Cred că există un motiv pentru care locul ăsta se cheamă Tărâmul Fără Magie.
Da, fiindcă aşa pare.
Există magie peste tot, dacă sunteţi dispuşi să o vedeţi.
Seamănă foarte tare cu ceva ce mi-a zis un prieten acum mult timp.
August? Da.
Ştiu cine eşti, Salvatoareo.
Dacă vrei să găseşti magie,
adu-ţi aminte ce te-a învăţat.
"Trebuie să crezi."
Cum sugerezi să facem asta?
La urma urmei, spunând că tu crezi, nu devine realitate.
Ştiu eu cum.
-Cum ne va ajuta asta? -E magie în ea. Când lumea pune dorinţe.
Nu cred că Dragonul se referea la aruncarea unei monede în fântână.
Cu tot respectul, bunicule, cred că exact la asta se referea.
Mamă, când stăteam la New York, mai ştii când am venit aici ultima dată?
Da. Nu ştiu, te supăra ceva. Era ceva de la şcoală?
Era din cauza ta. Îmi dădeam seama că te simţeai singură.
Mi-am dorit să ne reunim familia. Mai ştii ce s-a întâmplat?
Hook a venit aici, ne-a dus în Storybrooke şi ne-am reîntregit familia.
Chiar exista magie, era exact aici. Doar că nu am ştiut.
Nu înţelegi? Trebuie să ne dorim să se întoarcă.
Îmi doresc să fim din nou alături de familia noastră.
Haideţi, nu pot să fac asta numai eu!
Puneţi-vă cu toţii câte o dorinţă!
-Va funcţiona, vă promit! -Bine, puştiule.
Emma! Ai văzut asta?
Uneori, băiatul ăla mă surprinde.
Ne mai trebuie.
Ne putem integra aici, dar şi Hyde. Poate fi oriunde.
De ce alter egoul tău malefic nu arată ca tine?
-Şi de ce e de zece ori mai puternic? -Toţi îşi văd partea rea diferit.
Unii, ca pe sine, alţii, ca pe un monstru. Cum îl creează mintea.
Data viitoare alege un iepure agresiv.
Bun, trebuie să găsim o cale de scăpare. Aici!
Grăbiţi-vă! Pe aici.
-Pe bune... -Veniţi!
Oameni din New York!
Mă numesc Henry Mills. Am nevoie de ajutorul vostru.
Familia mea e în pericol, dar o putem salva cu ajutorul magiei.
Ştiu că sună nebuneşte, dar magia e adevărată.
E peste tot în jurul nostru.
Trebuie doar să vreţi s-o vedeţi, trebuie să vreţi să credeţi.
Ştiu cât de greu este. Cândva, şi eu mi-am lăsat credinţa să slăbească.
Dar m-am înşelat.
Avem nevoie de magie. Poate face lumea un loc mai bun.
Ştiu că pare imposibil, dar gândiţi-vă!
La un moment dat în viaţa voastră, cu toţii aţi crezut.
Şi apoi aţi lăsat în urmă partea aceea din voi.
Dar vă puteţi întoarce la ea, dacă veţi crede.
Aşadar, ce ziceţi?
Vă veţi pune câte o dorinţă pentru noi? Veţi ajuta magia să revină în lumea asta?
Trebuie doar să ne punem o dorinţă. Haideţi, să mergem!
Chiar readuce magia.
Vezi? Ţi-am spus eu.
Bănuţi?
Nu bănuţi, David. Dorinţe.
Nu-mi pasă cine şi le pune. Să mergem!
Tată! Mamă!
-Ştiam că ne vei găsi, Swan. -De data asta Henry a reuşit.
-Henry! -Ei cred că a fost doar un truc.
Că nimic din toate astea nu e real.
E-n regulă, Henry. Numai aşa pot înţelege.
Dar, pentru o clipă, au crezut.
Pentru o clipă, ai reuşit imposibilul.
Ai făcut lumea să creadă.
Văd că încă te lupţi cu jumătatea ta mai bună.
Şi eşuezi.
Aşadar, ai reuşit să treci prin portal.
-Nu vreau să ratez vreo ocazie. -Desigur că nu.
Iar acum, că ai ajuns aici, în sfârşit,
Rumplestiltskin, mă vei ajuta să câştig lupta aceea.
Fiindcă, dacă vrei să-ţi mai vezi vreodată soţia sau viitorul copil,
vei face ce-ţi poruncesc.
Singura înţelegere pe care o fac cu tine e cea prin care îmi înapoiezi cutia
şi apoi, presupun, apuci să trăieşti.
Te pot ajuta să o trezeşti pe Belle.
-Ce-ai spus? -Ştiu că e sub un blestem al somnului.
Îţi pot oferi informaţia necesară ca să o trezeşti.
Minţi. Crezi că-ţi vei salva pielea.
Oare?
Am fost Temnicerul multora aici, din multe locuri îndepărtate.
Am învăţat multe.
Există un loc unde se află răspunsul pe care-l cauţi.
Unde?
Cred că e momentul să discutăm despre un târg.
Nu vă voi putea mulţumi destul că v-aţi întors să mă salvaţi.
Acum, că m-am despărţit de acel monstru, o pot lua de la capăt în Storybrooke.
-Încă lipseşte un Crocodil. -Gold nu era în parc?
O fi trecut prin portal, să o caute pe Belle.
Unde e Regina? Nu era cu voi?
Nu. A zis că vrea să fie singură, dar nu a spus de ce.
Emma, n-ar putea avea legătură cu cearta voastră, nu?
Nu, am rezolvat-o. Ştiu despre ce e vorba. E ceva mult mai important.
Bună! Am zis că poate vrei ceva care să te încălzească.
-Ştii că nu beau cacao cu scorţişoară. -Ştiu.
Emma mi-a spus ce e cu tine.
Nu trebuie să treci singură prin asta.
Ei bine, mă tem că trebuie.
Dacă vreau să o ţin departe pe Regina cea Rea,
trebuie să mă expun unei vieţi pline de durere şi suferinţă.
Iar dacă nu o ţin departe...
-Opţiunea asta nu există. -Trebuie să facem ceva.
Nu avem ce. Crede-mă.
Mi-am pus o a doua dorinţă, la fântână.
Mi-am dorit să dispară Regina cea Rea, ca să scap de tot ce a făcut ea.
Ce am făcut eu.
Să ştii că te iertăm.
Problema e că, atâta vreme cât e în mine, asta nu contează.
Moştenirea ei, karma ei, spune-i cum vrei,
va fi mereu acolo.
E încă o dorinţă inutilă.
Vrei un nou început.
Nu ştiu sigur, Regina, dar probabil că dorinţa asta se poate împlini.
Cum?
Jekyll a găsit un mod prin care să ne mulţumească.
L-a luat înainte să fugim din laborator.
E serul care l-a separat de domnul Hyde.
A spus că mai e destul pentru încă o doză.
Crezi că asta va funcţiona la mine?
Cred că poate fi sfârşitul Reginei celei Rele, câtă vreme sigur asta vrei.
-Vreau să dispară. -Atunci, să scăpăm de ea!
Hai să fim familia care trebuia să fim! Cu toţii.
Duceţi-vă jos!
Va exista un moment când Regina cea Rea nu va avea puteri magice.
-Aceea e ocazia ta. Nu poţi ezita. -Am înţeles.
Acum, vă rog să mă lăsaţi.
-Eu rămân. -Şi eu rămân.
Eram de faţă când s-a născut Regina cea Rea. Am ajutat la venirea ei pe lume.
Vreau să văd cum o elimini.
Staţi deoparte, presimt că vom întâlni o Regină foarte furioasă.
Şi nu te plăcea nici în zilele ei bune. Emma, sunt pregătită.
Uite ce-ai ajuns!
Regina, acum e ocazia ta. Distruge-o!
Tu să mă distrugi pe mine?
Nu ai puterea necesară.
-Regina! -Eşti slabă.
Indiferent ce faci, nu poţi distruge întunericul nostru.
În adâncul tău, ştii adevărul.
Ai nevoie de mine.
Nu. Nu am.
Îmi pare rău.
-Casă, dulce casă! -Şi întreagă.
Trebuie să plec, Henry. Trebuie să vorbesc cu tatăl meu.
Succes! Regret dacă ai probleme fiindcă ai ratat întoarcerea în Camelot.
E în regulă.
E ceva ce nu ţi-am spus.
Tatăl meu nu s-a dus înapoi, fiindcă nu e din Camelot.
-E doar un loc unde a ajuns. -Nu înţeleg.
E originar de aici, de pe acest tărâm.
-Dintr-un loc numit Connecticut. -Poftim?
Niciodată nu s-a simţit acasă în Camelot.
Mereu spunea că se bucură că m-am născut acolo,
fiindcă nu e mare lucru să fii un yankeu din Connecticut la curtea regelui Arthur.
Nu ştiu ce înseamnă mare lucru. Dar ştiu că-mi place aici.
-Pe bune? -Operaţiunea Compilaţia e un succes?
Mamă... Haide, tot mai trebuie să dezlegăm magia de chestia asta.
-E mai drăguţ decât mi-aţi descris. -Vino după mine!
-Facem turul. Întâi mergem la Bunicuţa. -Killian!
Te mai simţi vinovată de întoarcerea mea?
Nu. Doar că, după câte am pătimit,
Întuneric, Hades, despărţirea pe tărâmuri diferite,
voiam doar să spun ceva.
Nu suntem într-o bătălie şi niciunul dintre noi nu înfruntă moartea.
-Lucrurile sunt pur şi simplu normale. -Ce anume, Swan?
Te iubesc.
Ai reuşit, mamă. Ai distrus-o pe Regina cea Rea. Cum te simţi?
Liberă.
Hai să ne asigurăm că nu va mai putea fura nimeni asta vreodată.
Mulţumesc pentru asta.
Nu mi-ar plăcea să fiu captiv în oraşul ăsta fără magie.
Ar fi un lucru cu adevărat barbar.
Domnule Hyde, cum ai ajuns aici?
Gold. A făcut un târg cu tine, nu?
Da, a făcut. I-am oferit nişte informaţii
în schimbul oraşului Storybrooke.
-Poftim? -Storybrooke e al meu acum.
Şi am adus şi nişte prieteni.
De multă vreme caut un loc ca acesta.
Un loc unde toate poveştile pierdute şi uitate ale lumii se pot depăna.
Acum, că le-am adus aici, exact asta vor face.
Dă-mi voie să-ţi spun ceva, domnule Hyde.
Ştiu cum se termină povestea ta. Tu pierzi.
N-aş paria pe asta, Regina.
În ciuda a ceea ce ai putea crede,
Întunericul nu e aşa de uşor de nimicit
cum gândeşti.
BUN VENIT ÎN ORAŞUL CHINEZESC!
-Regina cea Rea! -Regina nu trebuia să mă lase afară.
-Ce cauţi aici? -Am venit să clarific ceva.
Aveai dreptate într-o privinţă, Dragonule.
În Regina se dădea o luptă.
Şi poate că ea a câştigat lupta.
Dar acesta... e un război.
Şi abia a început.
Regina cea Rea s-a întors.