Din episoadele anterioare...
În viziunea aceea, muream. Toţi salvatorii mor.
Se poate schimba ceva?
Foarfeca aceasta pot tăia urzeala destinului tău.
Aladdin nu a crezut în cei dragi, de aceea a eşuat.
Ia-o.
Trebuie să scăpăm de ea.
PE VREMEA BLESTEMULUI ÎNTUNECAT
-Mai repede, mateloţi! -Mai cu viaţă!
Domnul Smee nu ar tolera aşa ceva.
Jolly Roger e cea mai rapidă corabie din ţinut.
Atunci de ce oare echipajul ei e cel mai lent?
-Sunt obosiţi. -Cine îndrăzneşte să mă sfideze?
-Eu. -Un pasager clandestin.
Cine eşti şi cum te-ai strecurat pe nava mea?
-Sunt nimeni. -Bine...
Sunt doar un om care vrea să-ţi pună o întrebare simplă.
Ai grijă să fie bună, pentru că va fi ultima.
Răzbunarea împotriva Întunecatului merită
tot acest timp în care l-ai urmărit?
O să-ţi răspund după ce-i pun Crocodilului pielea în băţ. Deocamdată, însă...
-Mă mulţumesc cu pielea ta. -Narwhal! La tribord!
Nu te mişca.
Un monstru marin! Oamenii la tunuri! Întoarceţi corabia, repede!
-E imposibil. -Te asigur că e posibil.
Nu e monstru marin.
-Ce-i asta? Ce plănuieşti? -Încerc să-ţi salvez viaţa.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
Ştiu că eşti acolo, "Maiestate"!
Vino afară să stăm de vorbă!
Şi dacă nu vreau?
Vei sufla şi vei doborî casa?
Aşa îţi faci tu intrarea, Regina? E clar că eu sunt cea cu stil.
Cărui fapt îi datorăm onoarea?
Deci e adevărat. Chiar o găzduieşti pe Regina cea Rea aici.
E sora mea şi ţine la mine.
Pun pariu că nu ai venit să vezi ce mai fac.
Ai dreptate. Am un mesaj.
Mica ta mascaradă în pielea greierelui psihiatru n-a funcţionat.
Demascarea secretelor Emmei ne-a făcut mai puternici.
Atunci de ce ai venit să-mi dai mesajul singură, singurică?
Te urmăm imediat.
Nu cred c-ai bătut atâta drum doar ca să te umfli în pene.
Aşa ceva ar fi în stilul meu.
Pui ceva la cale.
-Să nu te atingi de ea! -Am venit după Archie.
Nu vrem să-i facem rău fiicei tale.
Nu-mi asum niciun risc.
Mersi, surioară. Acum poate începe distracţia.
De intrarea asta ce zici?
Poţi încerca orice, nu vei reuşi să ne dezbini familia.
Eşti sigură? Expunerea secretului Emmei a fost doar începutul.
Să te vedem, reginuţo!
Nu văd covoare zburătoare, dar altfel Storybrooke nu e rău.
Mă bucur că ţi-ai găsit un loc.
Dar nu am discutat despre lucrurile cele mai importante.
-Agrabah. -Păi...
Are încă nevoie de ajutorul tău.
Ţi-am spus deja că nu mai sunt Salvatorul.
-Am tăiat firele destinului. -Dar îţi poţi ajuta poporul.
-Nu ştii ce-a fost... -Nu contează!
A fost o idee proastă.
-Nu sunt omul tău. -Aladdin, stai!
Hei! Te-ai trezit cu noaptea-n cap.
-Ce făceai în garaj? -Am lucrat puţin la grădină.
Serios? Nu ştiam că-ţi place grădinăritul.
Ce avem la micul dejun?
E Jasmine.
E îngrijorată. Aladdin a şters-o şi nu ştie unde e.
Nu-ţi face griji, Swan. Am eu grijă să nu intre în belele.
Mulţumesc, Killian.
-Acum... -Nu-i nevoie să stai. Mă descurc singur.
Nu, nici vorbă. Poţi să-mi arăţi cum merge cârma la cutia ta video...
Sau cum i-o fi zicând.
Dar mai întâi o să scot gunoiul.
Bună idee. Poţi să arunci şi mizeria pe care o numeşti mic dejun.
-Doar nu vrei să mănânci porcăria asta? -Plăcinţelele mele!
Îţi pregătesc eu un mic dejun de piraţi: grepfrut şi macrou marinat.
Nimeni nu face scorbut în casa asta!
Ştiu la ce te gândeşti.
Cât va trece până când piratul va strica tot?
-Ce cauţi aici? -Am grijă de fiul meu.
-Noul tătic te supără? -Nu mi-e tată.
E o chestiune de timp.
Henry, vreau doar să te ajut.
Ştiu ce dificil este când vine cineva nou în familie.
-De unde ştii? -Am fost şi eu nou-venită.
El nu e ca tine. Nu ar face rău familiei.
-Eşti sigur? -Da.
A păstrat-o.
Singurul lucru care-i poate răpi Emmei puterile care o fac deosebită.
-Nu te las s-o iei. -Nici nu vreau, Henry.
Vreau doar să ştii adevărul despre viitorul tău tătic.
Nu-i pasă de tine sau de Emma.
Aşa că trebuie să-ţi pui o întrebare.
Cum ai de gând să rezolvi problema?
JUCĂRII -PAPETĂRIE NEIGHBOR'S -ÎNCĂLŢĂMINTE
Pe bune?
Emma, nu e ceea ce crezi. Asta e noua mea maşină.
Serios? Ţi-ai dat covorul zburător pe o Miata?
-Are kilometraj bun. -Clar...
Facem o plimbare şi vorbim.
-Jasmine te-a trimis. Nu, n-am chef. -Nu e opţional.
Henry, e clar că astea n-au fost create pentru tipi ca mine...
Henry?
Fir-ar să fie!
Bun venit la bord, frate.
Unde naiba mă aflu?
-Asta e magie neagră! -Nu. Eşti la bordul navei mele.
Ne aflăm la mulţi stânjeni adâncime. Bun venit pe Nautilus.
-Poţi să-mi spui Nemo. -Ce vrei?
Nava asta înseamnă mult mai mult decât oţel şi nituri.
E o a doua şansă.
Eşti neghiob dacă crezi că voi rămâne mult în sicriul ăsta submarin.
Ştiu că inima ţi-e plină de ură şi că vrei răzbunare.
Acest harpon e fermecat, cu el găsesc suflete rătăcite ca al tău.
Şi apoi?
-Le umpli cu altceva? -Da, Hook.
Cu singurul lucru care îţi lipseşte.
Familia.
Nimeni nu va putea înlocui ce mi-a răpit Întunecatul.
Ştiu că asta simţi acum.
-Habar n-ai ce simt! -Te înşeli.
Şi eu am pierdut o familie.
Ai mei au fost ucişi cu bestialitate când eram plecat pe mare.
Zeci de ani i-am vânat pe vinovaţi.
Pe unul l-am ucis chiar cu arma asta.
Şi după ce am sfârşit...
Am rămas doar cu inima pustiită şi cu un harpon însângerat.
Nu-mi trebuie familie. Dă-mi drumul de aici.
Mă tem că nu ai de ales. Am nevoie de ajutorul tău într-o misiune.
E importantă. După ce-o vom duce la bun sfârşit...
...vei vedea că locul tău
e pe nava aceasta.
-Henry, ce faci? -Ce te-a rugat mama pe tine. Arunc asta.
-Lasă-mă să-ţi explic. -Lasă, am înţeles.
-Ba nu. Am păstrat-o ca s-o apăr pe Emma. -Deşi ea nu voia asta?
-Henry, ascultă-mă! -Nu!
Nu decizi tu în locul meu şi nici în locul mamei!
-Henry, stai! -Dă-mi drumul!
-Nu foarfeca e problema noastră acum! -Ce naiba e aia?
Fugi.
Întoarce-te, amice.
Căpitanul vrea să-ţi vorbească.
Lăsaţi băiatul să plece. El n-are nicio legătură cu asta.
-Ce se întâmplă? -Tu ce crezi?
-Suntem cumva... -Sub apă? Da.
Bun venit pe Nautilus.
CAMERA DE GARDĂ
-Am venit cât am putut de repede. -Îmi făceam rondul la mine.
De când a căzut dirijabilul, avem doar crize. L-am găsit în pădure.
Cine e?
Un alt refugiat din Ţinutul poveştilor nespuse.
E rănit grav, sângerează masiv. Încă câteva ore şi ar fi murit.
A stat mult acolo. L-a recunoscut cineva?
Nu. Am întrebat lumea, dar cred că n-a trecut pe la Bunicuţa.
Mă întorc la secţie să văd dacă e dat dispărut.
Eu rămân aici şi te ţin la curent.
-Belle! Ce faci aici? -Bună, Albă-ca-Zăpada!
Fac prima ecografie.
Ce emoţionant!
Nici nu i-am spus lui Rumple că vin.
După câte ai pătimit din cauza lui, e de înţeles.
Nu e vorba doar de ziua de azi.
Dacă nu-l vreau pe Rumple alături pentru ceva atât de banal,
cum va fi după ce se naşte copilul?
Cum îl voi putea include în viaţa fiului său?
Bună întrebare.
Din fericire, mai ai timp şase luni să găseşti răspunsul.
Da...
-De ce ne-au sechestrat? -Căpitanul navei are ceva cu mine.
De ce nu mă mir? Nu s-ar fi întâmplat nimic dacă făceai ce ţi-a cerut mama.
-Nu pot arunca obiectul care ar salva-o. -Când voiai să-l foloseşti?
-Măcar voiai să-i spui înainte? -Nu ştiu.
Misiunea de Salvatoare e identitatea ei. Asta ne-a unit.
Nu voiam să-ţi răpesc asta, Henry.
Ce-ţi pasă? Nu faci parte din familie.
-Henry... -Nu mai contează.
O s-o sfârşim curând pe fundul oceanului.
Am scăpat şi din situaţii mai rele.
-Mai ştii gaşca prizonierilor umblători? -Era gaşca "Wookie"!
Ce-i aia "Wookie"? N-are niciun sens.
E din... Las-o baltă.
Oricum, nu contează. E dintr-un univers alternativ.
Va trebui să concep un plan.
Crede-mă, Henry, nu e de dorit să-l întâlneşti pe căpitan.
Fir-ar să fie!
Sunt ape periculoase. Stai aproape, nu te abate de la cărare.
-Ce căutăm, de fapt? -Vei afla curând.
E în faţă.
Ai auzit ce-a spus. Stai aproape.
Tu crezi tot ce spune bătrânul?
Ar fi bine să-l asculţi. Ai ce învăţa de la el.
Cred că stresul vă afectează pe toţi.
Mi-aş da şi viaţa pentru el.
De ce? Ce a făcut pentru tine?
Când eram copil, familia mi-a fost răpită.
Am crescut la docuri, descurcându-mă cum puteam,
disperat să mă răzbun pe vinovaţi.
Nu mai trecea mult şi muream acolo.
-Şi Nemo te-a răpit? -Mi-a salvat viaţa.
Să te întreb ceva.
I-ai găsit vreodată pe cei care te nedreptăţiseră?
Nu. Şi mă consider norocos.
Atunci hai să mai vorbim când eşti la un pas de răzbunare.
Atunci nu-ţi va fi uşor să renunţi.
Iată-l!
Fir-ar să fie! Toate astea pentru o comoară ascunsă?
Da. Însă în cufărul acesta nu sunt doar aur şi nestemate.
Kraken!
Ţine-te bine!
Nemo!
Ţine-te!
Ţi-am spus să stai aproape.
Puteai să mori.
Deşi eşti încăpăţânat, n-am renunţat la tine.
Crezi sau nu, faci parte din familia noastră.
Cu ce ocazie pe la noi?
Rumplestiltskin nu vine în vizită oricând.
Într-adevăr. Văd că sărbătoreşti.
Da. Voi înfige un cuţit în formă de pirat
în inima nesuferitului de clan al lui Făt-Frumos.
Sărbătoreşti cu mine?
Mai ţii minte lecţiile tale de demult?
De bună seamă!
Ce-mi predaţi azi, domnule profesor?
Văd că ai uitat lecţia cea mai importantă dintre toate.
Să nu furi de la mine.
Foarfeca.
Piratul le ascunsese şi acum au dispărut. Pun pariu că ţi-ai vârât coada.
Vrei foarfeca? N-aş fi crezut că îţi pasă de soarta Salvatoarei.
Crezi că Foarfeca Destinului e doar pentru salvatori?
Vrei s-o foloseşti asupra lui Belle
şi a copilului din pântecul ei,
ca să schimbi soarta jalnicei tale familii.
Mi-ar fi plăcut să te ajut.
Însă foarfeca a dispărut de mult, la fel ca toţi cei dragi ţie.
Ai grijă pe cine superi. Duci lipsă de aliaţi.
N-ai nevoie de aliaţi când eşti învingător.
După cum vezi, mă descurc foarte bine fără tine.
Mai vedem noi dacă e aşa, drăguţă.
O să vedem.
Facem terapie în natură?
-Nu mă omor după păduri. -Vino, o să vezi.
BUN VENIT ÎN STORYBROOKE
"Bun venit în Storybrooke".
-Priveşte mai de aproape. -Bine.
A fost reparat. L-o fi lovit un şofer beat.
Nu ştiu cât de tare a fost cidrul Reginei, dar nu eram beată.
-Tu ai făcut isprava asta? -Da.
Am lovit indicatorul după ce Henry a insistat că eu sunt Salvatoarea.
Stai puţin... Deci tu, Emma Swan, ai dat bir cu fugiţii?
Şi nu a fost singura dată.
-Când a fost ultima? -Ieri, când mi-ai dat foarfeca.
Dar ai aruncat-o.
Am spus familiei că mă tem să nu fie folosită ca armă.
-Şi nu e adevărat? -De fapt, mă temeam să nu o folosesc eu.
Ori de câte ori mă gândesc la viziunea din viitor,
îmi amintesc de mâna care-mi tremură...
Şi îmi imaginez cum familia mea va trebui să mă vadă murind.
Atunci îmi doresc să nu fi devenit deloc Salvatoarea.
De aceea am ştiut că nu vreau foarfeca aproape.
Spune-mi ce pot să fac?
Ce am făcut şi eu de fiecare dată când am fugit.
M-am întors, am vorbit cu cei pe care i-am dezamăgit
şi am încercat să-mi repar greşelile.
Greşelile mele...
Orice s-a întâmplat în Agrabah, sigur e din vina mea.
Nici n-aş şti de unde să încep.
Nu ştii ce s-a întâmplat. Ar trebui să începi cu asta.
Nu poţi rezolva problema până nu ştii ce e.
M-am ucis tatăl.
Poftim?
M-ai întrebat de ce ţin ca familia ta să fie unită.
Pentru că odată am avut şi eu şansa la o familie.
Cu tatăl tău? Ştiu, ne-ai povestit.
Există o parte a poveştii pe care n-o prea împărtăşesc.
Când mi-am ucis tatăl, n-am distrus doar viaţa lui.
Avea un fiu.
-Deci aveai un frate? -Da.
L-a botezat Liam, la fel ca pe fratele meu mai mare.
A fost prea mult pentru mine.
Când l-am ucis pe tata...
Am lăsat orfan un copil nevinovat.
Toate astea pentru o cheie? Eşti mai nebun decât credeam.
Nava aceasta i-a găzduit pe cei care doreau să scape de trecut.
Dar nu se poate construi o viaţă nouă aici.
Navigăm neîncetat şi nu avem casă şi masă.
-Şi cum rezolvă o cheie problema? -Nu-i o cheie ca oricare alta.
Cheia aceasta va deschide un portal
către un loc numit Insula Misterioasă.
E un loc unde o putem lua de la început.
Asta e şansa ta, Killian.
Nu vei mai fi nevoit să înoţi în apele întunecate.
Îl urmăresc de prea mult timp pe Crocodil, nu renunţ.
Ştiu. Ai pierdut oameni dragi. De asta nu vrei să-ţi mai deschizi inima.
Dar dacă ţi-aş spune că în Insula Misterioasă...
Nu vei mai pierde pe nimeni, niciodată?
-Aşa ceva nu e posibil. -Ba da.
Alătură-te echipajului meu şi convinge-te singur.
De unde ai cuţitul acesta?
E al secundului meu.
Mi-a spus că şi-a pierdut familia. Cum s-a întâmplat?
Era copil când tatăl său a fost ucis în somn.
-Cum îl cheamă pe secund? -Liam.
Încerci să răscumperi prin mine ce i-ai făcut lui Liam?
Nu vreau să distrug încă o familie.
-Nu o s-o distrugi. -Deja s-a întâmplat.
Suntem ostatici într-un mormânt de fier şi nici nu pot descuia uşa.
Poate că reuşesc eu.
Marea greşeală a răpitorilor: nu percheziţionează copilul.
-Vom intra pe acolo? -Da. E singura cale. Grăbeşte-te!
Nu va trece mult şi căpitanul va afla că am scăpat.
Ce i-ai făcut? De ce e Nemo aşa de mâniat?
N-am timp să-ţi explic. Trebuie să plecăm.
-Şi costumul tău? -Nu-l îmbrac. Avem o singură cască.
-Atunci cum o să scapi de aici? -Nicicum.
-Nu! -Ai avut dreptate.
Legătura cu mama ta e specială. N-o poţi pierde.
Ai ştiut că există o singură cască, nu-i aşa?
Dacă e să se întoarcă doar unul dintre noi la Emma, tu trebuie să fii acela.
Speram că vei rămâne.
-Liam... -Bună, frate!
Aştept de multă vreme clipa asta.
-Nu-i nevoie să pleci. -Ba mă tem că da.
-Nu rezolvi nimic fugind de Liam. -Ba da, rămân în viaţă.
Nu-ţi va face rău. A renunţat la răzbunare.
Da. Dar ştii de ce?
Pentru că nu l-a găsit pe ucigaşul tatălui său.
-Liam nu m-ar trăda. Mi-e ca un fiu. -Odată am fost fiul altcuiva.
-Liam... -Nu, frate!
-Deci e adevărat? -Ştiu ce simţi.
Dar uciderea lui nu-ţi va stinge focul din inimă.
Mi-ai spus cum i-ai vânat pe cei care ţi-au ucis familia,
cum i-ai măcelărit până la unul.
-Nu trebuie să faci la fel! -Uşor de zis! Tu te-ai răzbunat.
Şi am regretat-o toată viaţa.
Liam, eşti mai puternic decât eram eu. Ne vom găsi curând un cămin.
Îmi pare rău, căpitane, te înşeli.
-Inima nu mi-e mai puternică decât a ta. -Liam!
Nu!
-E vina ta! -Nu. I-am spus să mă lase să plec.
Nu arunca vina pe el! Vei plăti pentru ce-ai făcut!
Meriţi o viaţă mai bună, frate. Sper s-o găseşti.
Mi-ai răpit totul. Mai întâi pe tata, apoi pe Nemo.
A trecut mult de atunci. De ce acum?
Am ajuns pe Insula Misterioasă, aveam cu toţii o nouă şansă la viaţă.
-Şi ce s-a întâmplat? -Hyde.
L-a luat pe Nemo, aşa că a murit de cum a ajuns aici!
Stai... Hyde? Deci Insula Misterioasă e Ţinutul poveştilor nespuse.
-Şi ce-i cu asta? -Nu înţelegi?
Nemo e aici, Liam. E în Storybrooke.
-Poate. Dar a murit din vina ta! -N-am de gând să te lovesc, frate.
Nu! Te rog, opreşte-te.
Te rog.
-Eşti teafăr? -Ţi-am spus să pleci.
Dacă te ascultam, acum erai mort.
Atunci mă bucur că n-ai ascultat. Ce te-a îndemnat să te întorci?
Ai spus că nu vrei să mai distrugi o familie. Nici eu.
-Adică mă consideri... -Nu forţa nota.
Ştii de ce am ascuns foarfeca, nu-i aşa?
-O iubeşti şi tu. -Da.
Dacă nu vrei s-o folosesc, aşa va fi. Dar nu e sigur că se va întâmpla ceva rău.
Viziunile nu se vor adeveri. Îţi promit.
-Vom găsi o cale s-o salvăm. -Dar de unde începem?
Mai întâi ne asigurăm că nu vom fi tentaţi din nou de calea uşoară.
Aladdin!
Pot să mă aşez? Mulţumesc.
-Îmi pare rău că am şters-o. -Ştiu că te simţi vinovat.
-Dar am multe să-ţi spun. -Sunt gata să te ascult.
Vreau să îndrept lucrurile.
Chiar dacă nu mai sunt Salvatorul, dacă ne întoarcem la Agrabah,
poate că te voi putea ajuta să-i redai măreţia pe care o merită.
Mă tem că nu ne putem întoarce.
Cum adică?
După ce ai fugit, am călătorit într-un regat vecin, căutând alianţe.
Pe drumul spre casă, m-a prins o furtună de nisip.
Caravana a reuşit să scape cu bine,
dar după ce am trecut de Marile Dune, am văzut că dispăruse.
Agrabah dispăruse.
-Ai veşti despre pacient? -Încă e în operaţie.
Dar dr Whale zice că are şanse să supravieţuiască.
-Minunat! -Da.
-Medicul tău ce zice? -E bine. Totul arată normal.
-Deocamdată, cel puţin. -Dar...
Mi-a dat două exemplare. Cică asta e procedura standard.
Îi vei da unul lui Gold?
Nu ştiu dacă Rumple ar putea repara vreodată ce s-a stricat.
Dar speri, totuşi?
Nu ştiu.
Ştiu doar că, în vis, fiul nostru
l-a privit pe Rumple cu atâta ură!
Cred că există o şansă ca relaţia lor să evolueze altfel.
Asta sper.
Unde sunt? E o închisoare?
Nu, frate. E un spital. Ai un cucui urât.
Mă mir că mi-ai făcut doar atât.
Ţi-am spus că m-am schimbat. Acum am pentru ce trăi.
-Băiatul acela, Henry... -Da.
Ai ezitat când l-ai văzut. De ce?
Mi-am dat seama că, dacă te omor în faţa lui,
încă un copil va creşte cu inima plină de ură.
De-ar fi putut să vadă Nemo că am făcut pace!
Va putea.
L-au găsit azi-dimineaţă.
Nemo...
Liam...
-Cum e Liam? Teafăr? -Acum, da.
Ştiu prea puţin din poveste. Fratele tău are submarin?
Şi v-a răpit? În primul rând, ce-aţi căutat la docuri?
-Îi spui tu sau eu? -Mă ocup eu, amice.
Ne vedem acasă.
Ce se întâmplă?
Tot ce s-a întâmplat azi e din vina mea.
-Henry mă ajuta să îndrept o greşeală. -Ce greşeală?
Când mi-ai cerut să arunc foarfeca, nu te-am ascultat.
Nu puteam arunca singurul lucru care te-ar putea salva.
Chiar dacă riscam să mă urăşti.
Din fericire, băiatul tău mi-a arătat că am greşit.
Înainte să spui ceva...
...foarfeca e pe fundul oceanului, nu mai poate spune poveşti.
Nu-i nimic. Înţeleg.
Da?
Şi eu aş fi făcut la fel.
Există un singur motiv pentru care cutezi să intri pe uşa aceea.
Piratul şi băiatul s-au împăcat până la urmă.
O gaşcă de plicticoşi. Se tot iartă unii pe alţii, nitam-nisam.
Iertarea este o virtute. Nu mă prea omor după ea, ce-i drept.
Păcat. Venisem să îndrept ceva.
Am procedat total greşit
încercând să-i asmut unii împotriva celorlalţi.
Uitasem cea mai importantă lecţie învăţată de la tine.
Trebuie să ştii ce vrei şi să încerci să-l obţii...
Fără să cruţi niciun efort.
Şi ce vrei tu cu adevărat?
DL GOLD: AMANET ŞI ANTICARIAT
Mă vrei pe mine?
Nu. Altceva.
Dar am nevoie de ajutorul tău ca să-l obţin.
Şi ce te face să crezi că vreau să te ajut?
Din fericire pentru tine...
Mai sunt câteva creaturi marine care-mi sunt datoare.
Spune-mi...
Ce vrei să obţii, de ai nevoie de ajutorul meu?
Singurul lucru pe care mi l-am dorit dintotdeauna.
Inima Albei-ca-Zăpada.