Din episoadele anterioare...
Robin?
Robin din Locksley, îţi urez bun venit la Storybrooke.
Un frate geamăn? Şi i l-ai dat lui?
Moneda a fost a tatălui meu. Vreau să ştiu dacă a murit în accident.
Tatăl meu a fost înjunghiat. Nu era beat. Poate că ucigaşul lui e în viaţă.
Cum a fost?
N-am putut face rost de bani pentru leacuri.
Îmi pare rău, Ruth. Am dat greş faţă de copiii mei.
Nu sunt în stare să am grijă de David şi de James.
David şi James!
Nume puternice, dar ce plămâni slabi!
Leacurile bune sunt scumpe în ziua de azi. Poate vă ajut eu.
Nu avem ce să-ţi oferim în schimb.
Băieţilor le plac poveştile? Vă spun acum una.
A fost odată ca niciodată un rege pe nume George.
Avea bogăţii mari, dar niciun fiu.
Tot în vremea aceea trăia un fermier pe nume Robert, sărac lipit.
Iar el avea doi fii.
Ghiciţi cum se încheie povestea?
Ieşi afară! Copiii noştri nu-s de vânzare!
Atunci nu vor apuca primăvara, drăguţă.
Puteţi avea un singur băiat sănătos sau doi morţi.
Nu există altă cale. Trebuie să facem asta, Ruth.
Înţeleaptă alegere.
Mai trebuie doar să hotărâm care dintre ei va ajunge la rege.
O decizie imposibilă, ştiu. Hai s-o facem mai uşoară.
Dacă e cap, îl iau pe David, iar dacă e pajură, îl iau pe James.
Pajură! James să fie prinţul!
-Tatăl tău te iubeşte nespus! -Băiatul meu...
Aveţi grijă ce vorbiţi. Târgul acesta trebuie să rămână secret.
Ceea ce înseamnă că băiatul acesta nu mai e fiul vostru.
Doamne!
Vreau să spun ceva.
Emma, sunt foarte mândru pentru ce ai făcut azi.
Învingerea lui Gideon ne aminteşte tuturor că, dacă avem puţină speranţă,
nimic nu ne poate distruge familia.
Aş vrea să ţin un toast.
-Pentru familie! -Pentru familie!
Mulţumesc, tată. E bine acasă. Tu eşti bine?
-Aş fi vrut să fie toată familia aici. -Ştiu.
Vom rupe blestemul.
Eu mi-am recăpătat viitorul. Şi tu şi mama veţi avea parte de asta.
Da, sigur că da.
Tată?
David! Eşti teafăr?
-Sunt bine. -Nu arăţi bine.
E vremea să faci o pauză. Trezeşte-o pe Albă-ca-Zăpada şi dormi!
Am zis că n-am nimic! Dac-aş vrea sfaturi, nu le-aş cere de la un pirat.
Voiam doar să ajut.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
-Te-ai trezit? -Cum să dorm când ţipă drăcovenia?
E o alarmă de trezire. Scuze.
Ţi-am adus un schimb de haine.
Mulţumesc.
Bun... Te las să te schimbi.
Regina, unde ţi-a fost capul? Cum ai putut să-l aduci aici?
Trebuia să fii acolo ca să înţelegi. Era nefericit în lumea lui.
Voia un nou început şi eu încerc să-l ajut.
Dar nu îl cunoşti.
Faptul că arată ca Robin Hood nu înseamnă că e aceeaşi persoană.
L-am sărutat pe geamănul lui David. Total altceva!
Abia am vorbit.
Ar trebui să-i spui câteva lucruri. De exemplu, că are o fiică.
-Nu e fiica lui. -Tocmai. Sunt două persoane diferite.
Dar o parte din el e aici.
A reuşit să treacă în lumea reală. Asta trebuie să însemne ceva!
Regina, îmi doresc să iasă totul bine. O meriţi.
-Dar îmi fac griji. -Şi eu.
Ce surpriză! Ce te aduce aici, căpitane?
E vorba de David.
Mă tem că încă mă priveşte...
-...drept ceea ce am fost. -Un pirat.
La drept vorbind, sunt încă pirat. Dar din genul bun.
Uneori mi se pare că şi-ar dori pe cineva mai vrednic pentru Emma.
-Pare complicată situaţia. -Da.
Ei bine...
Se va complica şi mai mult.
Înţeleg.
E o veste foarte bună!
De-abia aştept să i-l dau Emmei.
Dar am nevoie de binecuvântarea tatălui ei.
Încerc să găsesc modul şi momentul cel mai bun pentru a-l aborda.
Hook cu un inel de logodnă...
Simplul fapt în sine e un progres.
Killian, începi să-ţi asculţi conştiinţa.
-Şi toată lumea vede. -Cred că David, nu.
Dacă acesta e singurul lucru care stă între tine şi Emma...
Nu mai aştepta. Viaţa e prea preţioasă.
Dacă vrei să ştii ce gândeşte David despre tine, întreabă-l direct.
Bună, David! Sper că te-ai odihnit bine.
Situaţia asta e tot mai greu de îndurat, nu?
Mi-e dor de tine. Te iubesc din tot sufletul!
Şi eu.
Familia e totul.
-Ce cauţi aici? -Ţi-ai uitat tatăl?
Nu mi-ai prea fost tată.
Un beţiv care a murit când aveam şase ani. Nu îţi datorez nimic.
Nu vorbeşti din inimă.
Pentru asta ai venit?
Toată viaţa am încercat să te uit.
-Spune-mi ce vrei! -Adevărul.
Ar trebui să cheltui banii ăia pentru familie.
-Câţi ani are băiatul tău? -David? Şase.
E băiat bun. Merită un tată mai vrednic decât mine.
Adu-mi de băut.
În picioare, cretinilor! Arătaţi-i respect Regelui George!
Ştiu la ce vă gândiţi.
Ce caută un rege în taverna asta mizerabilă?
Fiul meu, Prinţul James, a fost răpit.
Oricine îmi poate da informaţii va primi o recompensă.
Oricine ascunde informaţii va plăti scump.
-Ai înnebunit? -James e fiul nostru.
E în primejdie. Trebuie să-l salvez.
Crezi că va dori să se întoarcă aici?
La o fermă aproape falită şi la un tată beţiv?
Nu ştiu, dar trebuie să încerc. Trebuie să fiu mai bun pentru el.
Trebuie să mă las de băut.
Îţi jur, Ruth... Dacă reuşesc să vindec familia noastră distrusă...
Mă voi vindeca şi pe mine însumi.
Bună, micuţule!
-Unde pleci, tată? -Am de făcut un transport.
Şi când te întorci chiar vei fi mai bun?
Da. O să fie mai bine. Nu mă mai ating de băutură.
În două săptămâni mă întorc şi voi fi iar eu însumi.
Iei bănuţul meu norocos, ca să te apere?
Mulţumesc, David. Îmi va prinde bine un pic de noroc.
Scuze că vin aşa devreme.
-Dar trebuie să-ţi spun ceva... -Bine c-ai venit. Am nevoie de ajutor.
Spune-mi dacă vezi ceva tipare, conexiuni...
Am vorbit despre asta. Tocmai de-aia ţi-a dat Regina cea Rea moneda.
Am încercat să mă abţin, dar azi s-a întâmplat ceva.
-Am văzut stafia tatălui meu. -Eşti absolut sigur?
Sunt sigur. Şi nu-mi spune să dorm.
Am dormit destul şi tot l-am văzut acolo, fixându-mă.
Îl abandonasem. Ce fel de fiu face asta?
-Un fiu care are şi el o familie. -Nu pot abandona o familie pentru alta.
A fost un om slab, dar tatăl meu, totuşi. Merită să i se facă dreptate.
Mă ajuţi?
Poate că Emma ar fi mai potrivită.
E şerif şi Salvatoare şi pe deasupra are puteri magice.
N-o suna. Nu vreau să-şi facă griji şi nici Alba.
N-ar fi de acord cu ce vreau să fac.
-Şi crezi că eu aş fi? -Eşti pirat. De asta am nevoie.
Vino! Mi-ai dat o idee.
Toţi cei din carte locuiesc aici, în Storybrooke?
Majoritatea.
Nu văd nimic despre tine şi Robin. Probabil că e o poveste impresionantă.
Este.
Poate mi-o vei spune şi mie cândva.
Scuze. Să nu pleci nicăieri, mă întorc imediat.
Când aveai de gând să-mi spui? Unde naiba e?
-Zelena... Încă nu poţi să-l vezi. -De ce?
Vrea să mi-o ia pe micuţa Robin? Nici gând!
-Nu e asta problema, crede-mă. -Nu i-ai spus că are un copil, nu-i aşa?
O să-i spun. E dificil.
Ba nu, e foarte uşor.
Să-i spui că nu are niciun drept asupra fiicei lui. Niciunul!
Şi dacă se apropie de ea, îl voi face să sufere.
-Du-te acasă, Zelena. -Pa!
Robin, trebuie să-ţi spun...
Robin?
Nottingham? Nu!
-Ca să vezi! Şeriful din Nottingham. -Stai! Am auzit că eşti aici.
-Sunt alt om în Storybrooke. -Eu nu sunt de aici.
Puteam să te ucid cu săgeata.
-Dar vreau o metodă mai personală. -Stai!
-Pleacă, Regina! -Nu face asta. Tu nu eşti aşa.
Robin al tău nu era aşa. Dar eu visez la asta de ani de zile!
Ce naiba ai făcut?
L-am trimis altundeva, până nu faci ceva ce vei regreta.
-Cine-a zis că aş regreta? -Crede-mă, aşa ar fi.
Lasă-mă să-ţi văd mâna.
Ştiu unde ne putem ocupa de asta, dar trebuie să-mi promiţi
că nu vei mai fugi şi nu vei încerca să omori oameni.
Bine. Vin cu tine.
-Sigur e plecată Emma? -L-a luat pe Henry cu canoea.
-Ce căutăm aici? -Cum spuneai, Emma are puteri magice.
-Ce faci? -Emma vrea să rupă blestemul.
-Regina i-a dat o cutie cu poţiuni. -Miroase rău a triton înăuntru.
Împrumutăm ingrediente şi o carte de vrăji şi aflăm despre tata.
Stai!
-Vrei să faci o vrajă? -Dacă ţi-e frică, mă descurc singur.
Nu mi-e frică, dar îmi fac griji. Nu te deranjează să furi de la fiica ta?
Ce ai azi? Eşti pirat, furi de când te ştii,
dar când e nevoie să fii aşa, te codeşti.
-Poate că încerc să mă schimb. -Nu mă lua cu de-astea, doar ne ştim.
Îmi trebuie cheia de la şopron şi vreau să stai de pază.
Vezi? N-a fost greu. Acum, stai de pază.
Cu şase ani în urmă, mi-ai luat fiul. Acum am nevoie de ajutor.
Târgul e târg. Nu-ţi pot da băiatul înapoi.
Nu îţi cer asta. Dar James a dispărut.
Vreau să mă ajuţi să-l găsesc.
-Şi ce-mi oferi pentru isprava magică? -Nu am ce să-ţi ofer.
Nu te pricepi la negocieri.
-Îmi eşti dator. -Aşa deci...
Ţi-a crescut în sfârşit o coloană vertebrală.
În sfârşit, am devenit tată. Aş face orice ca să-mi văd băiatul.
Şi să-i spun că îmi pare rău.
N-am timp de poveşti siropoase. Şi totul are un preţ.
M-ai convinge să te ajut dacă mi-ai da un fir de păr de pe capul tău.
Lucrurile mici pot avea putere mare.
Bine. Accept.
Interesant...
Băiatul nu a fost răpit. A fugit de acasă.
Dar n-ai vrea să mergi unde s-a dus el.
-De ce? Unde e? -În ţinutul născut din ispită.
Iar eu am un bilet de intrare acolo.
Mai întâi, părul.
-Am încheiat al doilea târg al nostru. -Mulţumesc.
"Lucrurile mici pot avea putere mare"...
Fie ca într-o bună zi să ne reunim toţi cu fiii noştri.
Vine Emma. Grăbeşte-te!
-Bună, iubito! Nu eşti în excursie? -Henry a uitat acasă vestele de salvare.
Iar tu mă tot baţi la cap cu siguranţa.
-Nu te pot lăsa să intri. -De ce?
-Fiindcă mor să te sărut. -Stai aşa! Uiţi ceva.
-Ce anume? -Superputerea mea. Ştiu când minţi.
Ce îmi ascunzi?
Adevărul e că nu sunt în apele mele.
-Din cauza lui Archie. -Da?
I-am făcut o vizită, pentru că aveam nevoie să discut...
Despre tine.
Am crezut c-o să mori. Aşa ceva afectează profund pe oricine.
Mie mi-a schimbat modul de a vedea viaţa... Felul în care mă gândesc la noi.
Archie mi-a amintit că e important să-mi împărtăşesc sentimentele.
Nu voiam să te las să intri înainte să-ţi spun ce simt...
-Gata, am împărtăşit. -Îmi plac sentimentele, din când în când.
Oare de ce am venit? Da, vestele de salvare.
-Haide! Bună treabă. -Nu mi s-a părut bună.
A fost bună. Hai să aflăm cine mi-a ucis tatăl.
Rana de la mână nu e aşa gravă.
Nu pentru asta te-am adus aici. Trebuie să stăm de vorbă.
-Chiar voiai să-l ucizi pe Nottingham? -Stai aşa. Doar nu mă judeci, nu?
Blestemul tău a creat locul ăsta. Uită-te în jur!
Ce-i în astea?
Inimile duşmanilor mei, dar...
-Dar asta? Arată oribil. -N-o atinge! E... ceva puternic.
Ştiu că par ipocrită. Adevărul e că m-am schimbat.
Şi tocmai de aceea trebuie să-ţi spun ceva.
Celălalt Robin a avut un copil. De fapt, doi.
Însă doar unul dintre ei e aici. E o fetiţă, e încă sugar.
-Dar nu e de fapt a ta. Nu tocmai. -Mama ei ştie asta?
-Cine-i mama? Tu? -Sora mea.
-E complicat. -Se pare că totul e complicat aici.
M-ai adus ca să mă bagi în belele?
Am sperat să pot participa la un nou început.
Un nou început pentru tine.
-Şi sperai să-mi doresc acelaşi lucru. -Poate...
Nu ştiu... Cred că, dacă ne acordăm o şansă...
...faptul că eşti aici ar putea fi un lucru bun.
Atunci... ce-ar fi să-ţi arăt oraşul?
Instrucţiunile spun că vraja ne arată unde era moneda când a murit tatăl tău.
Zice... "Rotiţi în sens invers acelor de ceasornic."
Oare trebuie rotit paharul sau ne rotim cu totul?
-Mai bine să nu riscăm. -Da, corect.
Cred că e bine.
Ai grijă. Dacă ne transformi în ratoni, nu mai putem conduce maşina.
Aburi... Cred că e bine.
Ce miros...
Ai întreaga Pădure Fermecată în faţă.
Bun.
Să aflăm unde a fost tata înainte să moară.
Funcţionează.
O insulă?
Cunosc insula asta din multe hărţi nautice.
Avea legături cu Ţara de Nicăieri. N-am fost niciodată acolo.
Ce-i cu locul acesta? Ce căuta tata acolo?
E un loc teribil şi întunecat numit "Insula Plăcerilor".
Nu, mulţumesc. Îmi caut fiul.
Dumnezeule...
-Valorează ceva? -Da, e o comoară. Însă doar pentru mine.
E un dar de la fiul meu, David.
A fugit de acasă şi îl cauţi? Încearcă la Groapa de Zahăr.
Îl caut pe celălalt fiu al meu, James. A pomenit vreun băiat că ar fi prinţ?
Prinţ? Ţi se pare că am fost cioplit ieri?
-Nu arăţi a rege! -A fost fiul meu înainte să ajungă prinţ.
-Ai vorbit cu el? -Nu.
Ce...
-Ce înseamnă asta? -Nimic.
-Înseamnă că mă minţi? -Nu.
Ştii unde mi-e băiatul. Spune-mi imediat! Spune!
-James, am venit să te duc acasă. -Nu merg! Tata vrea să fiu cavaler.
-Dar eu nu vreau! -James...
Nu vreau să omor pe nimeni.
Dar dacă te duc acasă la mine? E verde şi frumos acolo şi...
Ai avea un frate cu care să te joci.
-Un frate? -Da, James. Şi eu îţi sunt tată.
-Hai să mergem acasă. -Bine.
-Îţi mulţumesc. -Mă bucur c-am fost de ajutor.
-Hei! -Fugiţi!
-Staţi! -Hai, fugiţi!
Repede! Hai!
Da. Asta e moneda, sunt sigur.
Când a plecat cu băiatul, l-am văzut ultima dată.
N-am făcut niciodată legătura între el şi tine.
S-a dus după James...
Am crezut că era doar un beţiv care a căzut pradă tentaţiei.
-Încerca să întregească familia. -Era complet treaz.
David, acum câţiva ani am luat nişte pagini din cartea lui Henry
şi nu le-am mai pus la loc.
Insula Plăcerilor e o parte a poveştii mele de care nu sunt mândru...
Dar le pot căuta, să vedem dacă găsim ceva despre tatăl tău.
Mulţumesc mult!
STORYBROOKE -UNELTE ŞI VOPSELURI
Ştiu cine l-a ucis! Ucigaşul e în viaţă şi ştiu unde e.
-Aşa... -Nu vrei să-l urmăresc.
-Te-ai schimbat. Nu mai eşti răzbunător. -Nu credeam că vei observa, dar aşa e.
Aş încerca să opresc orice sete de răzbunare.
BUN VENIT PE INSULA PLĂCERILOR
E oare...
L-ai găsit. Mi-ai găsit fiul.
-Te voi răsplăti. -Nu.
Poftim?
Vă rog! James nu vrea să se întoarcă la Înălţimea Voastră.
Lăsaţi-l să trăiască fericit unde era înainte să-l ia Rumplestiltskin.
Cu mine.
Tu eşti nenorocitul care şi-a vândut propriul copil.
Arăţi mai bătrân decât ar trebui, păstorule. Conştiinţa te-a măcinat.
Am făcut o greşeală, dar o îndrept. Nu mai las copilul de lângă mine.
Preţul corect a rezolvat totul şi data trecută.
Nu-l lăsa să mă ia.
Nu. Nu mi-am protejat băiatul atunci, dar acum nu-l mai las.
Luaţi-l!
Nu!
Gărzi, răsplata pentru găsirea prinţului e a voastră dacă-l ucideţi pe netrebnic.
-Nu! -Şi faceţi încât să pară accident.
Nu! Luaţi mâinile de pe mine! Daţi-mi drumul!
James!
Un vizitator! Cărui fapt îi datorez plăcerea?
Mi-ai ucis tatăl!
De fapt, doar am poruncit să fie ucis. Chiar mă întrebam dacă-ţi vei da seama.
Ticălos diabolic! Nu merita să moară!
E adevărat. În cele din urmă, a fost un om bun.
L-am ispitit şi nu a cedat. Sigur se gândea la chipul tău,
când avea să deschidă uşa şi tu urma să-l vezi treaz şi victorios,
cu fratele tău în braţe.
În schimb, ai aflat că a murit beţiv şi ratat.
Taci!
Luptă pentru viaţa ta dacă socoţi că are vreo valoare.
-Ce naiba? -Nu.
Nemernicul a recunoscut crima.
Dacă-mi răpeşti clipa asta, n-am să te iert niciodată!
Da, ţi-a ucis tatăl, dar ţi-a şi povestit despre ultimele lui clipe,
despre faptul că a rezistat ispitei.
Degeaba! Tot a murit.
Credeam că nu s-a luptat pentru noi, dar nu era aşa.
S-a luptat din răsputeri. A făcut ce era just.
Şi n-a fost de ajuns!
Dacă Gideon se întoarce mai puternic şi îi ia viaţa?
Dacă nu voi mai fi niciodată cu Albă-ca-zăpada?
Dacă nu e suficient să fiu Făt-Frumos?
Dacă încep să pierd şi tot pierd până dispare tot ce mi-e drag?
Bine... Dă-te înapoi.
Poţi să-l omori dacă crezi că asta te va face mai puternic.
Tatăl tău a vrut să te poată privi în ochi fără ruşine.
Vrei să poţi privi aşa în ochii celorlalţi?
Gata...
Bună plată pentru o crimă.
E o râpă în apropiere. Toţi vor crede că s-a prăbuşit cu căruţa.
Nu va crede nimeni şi veţi fi prinşi. Credeţi că regele o să vă apere?
Vor crede că beţivul a ieşit cu căruţa de pe drum.
Nu sunt băut.
Serios?
Miroşi de parc-ai stat toată noaptea la tavernă.
Mai bine să nu riscăm, poate supravieţui căderii.
Totul e în regulă?
Cred că da.
Îţi datorez scuze. Tu te-ai purtat cu nobleţe, nu eu.
Îmi pare rău că te-am supus la ceva teribil.
Şi îmi pare rău că am periclitat relaţia ta cu Emma.
Crezi că sunt vrednic de ea?
Ai făcut cel mai greu lucru pe care-l poate face un om.
Te-ai schimbat.
Iar azi m-ai împiedicat să comit o greşeală îngrozitoare...
Nu ştiu dacă voi reuşi să mă revanşez.
Avem noroc, fiindcă am eu o idee...
O cale pentru a nu-ţi pierde familia...
E s-o laşi să crească.
Am binecuvântarea ta ca să-i cer mâna Emmei?
Sigur! Normal că-ţi dau binecuvântarea mea.
-Ce uşurare! -Sigur, decizia îi aparţine Emmei.
-Dar ai binecuvântarea mea. -Îţi mulţumesc.
Eşti de modă veche!
-Am peste 200 de ani, frate. -Da, clar...
Ai avut emoţii aşa de mari?
De ce să am emoţii? Doar Făt-Frumos n-a ridicat deloc ştacheta...
Trebuie s-o trezesc pe Albă-ca-Zăpada. Să nu-i spuneţi până nu se confirmă.
Îţi mulţumesc, David. Pentru tot.
Ai vorbit cu Robin? Cum a mers?
-I-ai spus despre fetiţă? -Da.
Ne-am ciondănit puţin pe tema asta şi apoi...
...a fost un sărut.
N-am simţit nimic. Parcă am sărutat o fotografie.
Nu e el. Pur şi simplu nu e.
Ai avut dreptate.
Îmi pare rău. Nu mi-am dorit să am dreptate cu asta.
Nu e vina ta, ci a mea. Am vrut să cred.
Trebuie să existe un motiv pentru care a reuşit să treacă prin portal, nu?
Dacă nu sunt eu motivul, atunci care e?
După părerea mea, a trecut fiindcă portalul a recunoscut ceva real la el.
Poate că nu există niciun scop în venirea lui.
-Poate fi ceva legat de persoana lui. -Oricum, nu e Robin al meu.
Atunci...
...cine e şi ce vrea?
-Bună! Mă bucur că te-am găsit. -Da? Ce ai acolo?
Am găsit partea poveştii mele pe care o luasem din carte.
V-am spus cam tot ce e aici,
dar mi-am zis că poate lui David i-ar plăcea să aibă paginile.
Super, o să i le dau.
E vremea să mori, beţivule.
Căpitane, scapă!
Ce avem noi aici?
Nişte prăpădiţi înconjuraţi de aurul regelui.
-Azi ne-a surâs norocul, băieţi. -Şi mie...
-Îţi mulţumesc că mi-ai salvat viaţa. -Ce spui?
De ce-aş face o asemenea neghiobie? M-ai văzut omorând oamenii regelui.
Nu-ţi face griji. Nu-i port dragoste regelui.
Eliberează-mă, te rog. Nu voi sufla o vorbă, jur pe viaţa băiatului meu.
Vreau doar să mă întorc la familie.
Văd că rugămintea ţi-e fierbinte şi mai că te-aş crede,
dar morţii păstrează cel mai bine secretele.
Strângeţi lucrurile.
După ce aţi terminat, ascundeţi undeva căruţa
şi trupul bietului răposat.
Aici erai! Tocmai ne-am întors. Mi-a fost dor de tine.
Prepar specialitatea mea.
Floricele la microunde cu caramele topite printre ele.
Sună grozav.
-Intru imediat. -Bine.