Din episoadele anterioare...
- Mi-ai ucis tatăl! - Doar am comandat uciderea lui.
Morţii nu trădează secretele.
- Emma Swan, vrei să fii soţia mea? - Da, Killian.
E şansa ta la iubire şi fericire.
- El e? - Du-te la el.
Sper că n-a durut.
Unde e?
- Unde-i Albă-ca-Zăpada? - În cabană, Maiestate.
A fost văzută intrând în zori. De atunci, n-a fost nicio mişcare.
Adunaţi sătenii din preajmă.
Vreau să vadă cum îi aplic justiţia iubitei lor prinţese.
Dacă o ucizi pe Albă-ca-Zăpada, oamenii te vor urî şi mai mult.
Trebuie să fii îndurătoare dacă vrei să te iubească aşa cum o iubesc pe ea.
N-am venit să arăt îndurare. Am venit să iau o inimă.
- Regina, ce s-a întâmplat? - A dispărut.
Cineva o să-mi spună unde s-a dus.
De ce o protejaţi? Nu-i pasă de voi.
Mie îmi pasă! Albă-ca-Zăpada nu vă iubeşte.
- Eu vă iubesc. - N-o ascultaţi!
Nu-i pasă de iubire.
Ştiu din propria experienţă.
Am fost acolo când a dat cu piciorul iubirii.
Clopoţica!
Bună, Regina.
Ce cauţi aici? N-ar trebui să fii într-o lalea, undeva?
Nu contează cum o mai duc eu. Uită-te la tine.
De când ne-am văzut ultima dată, n-ai făcut decât să te înrăieşti.
- Dar nu-i nevoie să fie aşa. - Ce-ţi pasă ţie de toate astea?
Totul a început de la mine. Ţi-am arătat viitorul cu praful de spiriduşi.
Ar trebui să fii cu bărbatul care are un leu tatuat pe braţ. E încă aici.
Praful de spiriduşi nu-mi poate dicta ce să fac. Nimeni nu-mi dictează nimic.
Praful de spiriduşi nu forţează nimic.
Doar îţi arată posibilităţile. Alegerea îţi aparţine.
Nu, mersi.
- Sunt fericită aşa. - Nu te cred.
Spui asta doar ca să ascunzi motivul pentru care nu acorzi o şansă iubirii.
Crezi că nu o meriţi.
Crezi că mă cunoşti atât de bine?
Îi voi cruţa viaţa acestei nefericite ca să-i dovedesc că se înşală.
Vă iubesc cu adevărat. Vă iubesc pe toţi.
Sper că vei învăţa din acest act de îndurare.
Pentru că data viitoare va fi ultima.
STORYBROOKE, ÎN PREZENT
Nu vreau să fiu mojic,
dar de ce nu mi-a spus Regina că are o dublură, la fel ca mine?
Pentru că vrea să ţină secretă partea ei întunecată.
Adevărul este că, dacă ar fi după ea, aş fi dispărut.
Vrei să spui că eşti versiunea netrebnică a Reginei, cum sunt eu a lui Robin?
Ca să vezi!
Am şi eu ceva în comun cu cineva din oraşul ăsta nenorocit.
Poftim?
Eu sunt regină.
Nu un ţăran amator de pânză de saci care doarme în ţărână.
S-avem pardon, dorm în fân. Fânul e pus pe ţărână, dar sunt separate.
Mă poţi insulta oricât. Nu schimbă faptul că noi doi suntem la fel.
Ştim că locul nostru nu e aici.
- Poate. - Deci eu găsisem soluţia.
New York? Nu cred.
Atunci ştii tu unde ar trebui să merg?
În singurul loc pe care îl simţi al tău. Tărâmul pe care l-am creat cu dorinţa mea.
- Te trimit înapoi. - Şi tu cu ce te alegi din asta?
Eşti hoţ, nu-i aşa? Vreau să furi ceva.
- E un cimitir! - Nu sunt îngropate doar cadavre aici.
Ce cauţi? Despre ce e vorba?
Nu mai pune întrebări şi sapă.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
E foarte frumos!
- Mă bucur pentru tine! - Şi eu, mamă.
- Mulţumesc. Nu credeam... - Eu, însă, da.
Cum te-a cerut Hook?
În timpul unei croaziere romantice pe Jolly Roger?
Smee şi echipajul ţi-au cântat serenade?
Am spus da înainte să apuce să mai facă ceva.
De-abia aştept să-i spun tatălui tău că facem nuntă!
Va trebui să mai aşteptăm puţin înainte să facem planuri de nuntă.
- De ce? - Gideon dă încă târcoale.
Deşi l-am învins o dată, nu ştim ce coace.
Nu cred că mă pot concentra la altceva până se rezolvă.
Va trebui să poţi.
- Ce mai e? - Regina cea Rea.
Ce-i cu ea?
- Ăsta e inel de logodnă? - Da.
- Hook mi-a cerut mâna. - Emma!
- Mă bucur foarte mult pentru tine! - Mulţumesc.
Deci? Ce-i cu Regina cea Rea?
- E tot şarpe, nu? - Nu ştiu. A scăpat din colivie.
Dacă a găsit o cale prin care să scape de problema ei,
cine ştie ce monstruozităţi pune la cale?
- Nu poţi săpa cu ajutorul magiei? - Ba da. Dar n-ar fi amuzant.
Nu te deranjează să te murdăreşti, nu?
Iată-l! Sunetul victoriei mele.
- O foarfecă? - Nu o subestima. E fermecată.
Poate tăia firele destinului unui om.
Vrei s-o foloseşti asupra Reginei. S-o separi de destinul ei.
Nu. Planul meu pentru ea are caracter definitiv.
Voi folosi foarfeca pentru a mă separa de ea.
Ca s-o pot distruge, odată pentru totdeauna.
Poţi să-i spui oceanului secretele tale.
Dar oare oceanul ţi le spune pe-ale sale?
- Nemo. - Voiam să-mi iau rămas-bun.
N-aş fi aici fără ajutorul tău.
Dar e timpul ca fratele tău şi restul echipajului să plece iarăşi cu Nautilus.
E un moment trist.
E mai puţin trist dacă mă gândesc că mi-ai ascultat sfatul.
Ai lăsat răzbunarea deoparte şi ai găsit ce îţi lipsea.
- O familie. - Da.
Aşa e.
Ce e? Ai vreun necaz?
Trecutul m-a ajuns din urmă.
De data asta, am făcut rău familiei logodnicei mele.
N-ar trebui să fiu surprins...
Am fost rău, iar răii nu au parte de finaluri fericite.
- Nu e totul pierdut. Ai cerut iertare? - Aici e necazul.
În afară de mine, doar tu ştii de asta. După ce vor afla, totul va fi pierdut.
Ai grijă, fiule.
Vina poate roade sufletul la fel de tare ca gândul răzbunării.
Trebuie să-i spui acestei femei şi familiei sale adevărul.
Sau păstrează secretul şi învaţă să te ierţi.
- Dar dacă nu pot? - Orice ai alege, trebuie.
Ascultă-mi sfatul, Killian, te rog. Caută iertarea.
Orice s-a întâmplat, nu vei uita niciodată.
Asta cauţi? Ce peniţă frumoasă şi puternică!
Deci ai găsit o cale de-a ieşi din pielea de şarpe.
Nu-i al tău. Dă-mi-l înapoi.
Îl păstrez.
N-aş vrea să-mi anulezi existenţa cu o simplă mişcare a stiloului tău de autor.
Crezi că asta îmi doresc? Să te fac să dispari?
Nu-i aşa? La urma urmei, Regina asta vrea.
Deoarece crede că în tine e partea cea mai rea din ea.
Şi tu nu crezi asta?
Ştiu că ai şi părţi bune. La fel cum ea are şi părţi rele.
Înseamnă că te poţi schimba.
Credeai că poţi încălca regulile cu puterile tale de autor
ca să-mi dai un mic imbold?
- Nu eram hotărât ce să fac. - Deci ar trebui să fiu măgulită.
Uită-te la tine. În sfârşit te-ai răzbunat pe Albă-ca-Zăpada aşa cum voiai.
- Eşti cumva fericită? - Poate că nu, dar voi fi.
- Ce ai de gând să faci? - Nu-ţi va plăcea. De asta am venit.
Până la urmă, îţi vei da seama că e mai bine aşa.
Fiindcă aveai dreptate, Henry. Eşti fiul meu.
Ce vrei să faci?
Dă-i asta Reginei.
Şi nu uita un lucru, indiferent ce îţi spun alţii...
Eu te iubesc.
- Regina, trebuie să discutăm. - Lasă-mă, tată.
Am auzit toate predicile.
Ştiu, nu crezi că răzbunarea îmi va aduce fericirea.
Dar vreau să aflu pe propria piele. Nu încerca să mă opreşti.
N-am venit ca să te opresc.
- Am venit să te ajut. - Poftim?
Mai ştii când ai mers prima oară la galop mic cu Rosinanta?
Sigur că da.
Te-am urmărit călărind pe pajiştea de lângă conacul nostru.
Chiar şi după ce te-ai depărtat, îţi vedeam zâmbetul pe chip.
Nu zâmbeam din cauza calului, tată.
În ziua aceea l-am cunoscut pe Daniel.
Ştiu...
Vreau să fii iarăşi fericită. Dar nu cred că uciderea Albei-ca-Zăpada te va ajuta.
Poate că, dacă te ajut, vei putea merge mai departe şi vei fi fericită.
- Cum mă poţi ajuta? - Cu asta.
E una din cărţile cu vrăji ale mamei tale pe care o ţinusem ascunsă.
Înăuntru este o hartă
care ne va duce la cel mai puternic obiect cu care poate fi găsită Albă-ca-Zăpada.
Tată...
- Stai! Nu e asta... - Pagina 23.
Pagina magică ce conţine ceea ce credeam a fi finalul poveştii mele cu Robin.
Un final fericit.
De fapt, a fost doar o glumă crudă a sorţii,
care mi-a arătat un final imposibil.
- Şi ce înseamnă acum? - Că Regina cea Rea l-a găsit.
Pe celălalt Robin.
Şi vrea să ştiu că-i va face rău dacă nu mă duc la ea.
"Pentru ultima dată."
Cum e posibil? Fără sabia lui Gideon, dacă te răneşte suferă şi ea.
- Sau a găsit o altă cale. - Nu poţi merge, Regina. E o capcană.
- Nu-l abandonez pe Robin. - Merg eu.
E vina mea, eu te-am convins să-l aduci aici. E răspunderea mea.
Nu ai de ce să te simţi vinovată, ai vrut să ajuţi.
Chiar are de gând să facă asta. M-am înşelat crezând că se poate schimba.
Îmi pare rău, puştiule.
- Ce vrei să faci? - Mă duc singură.
E bătălia mea şi aşa a fost de când am încercat să-mi distrug partea întunecată.
- Nu poţi singură. Emma are dreptate. - Trebuie.
Altfel, nu va suferi doar Robin. Îi va răni pe toţi cei dragi mie. Pe voi.
Şi nu accept aşa ceva.
Regina cea Rea va primi ce-şi doreşte. Azi se va sfârşi războiul dintre noi.
Nu mă aşteptam la aşa ceva când mi-am oferit serviciile.
Dacă nu cumva am interpretat eu greşit,
lucrurile ar fi trebuit să fie mai plăcute.
- Poţi visa liniştit. - Păcat.
Dar mă tem că mă crezi mult mai important pentru ea decât e cazul.
Poate că Regina s-ar fi grăbit să-l salveze pe Robin eroul, dar pe mine?
Nu prea cred.
- Cum... - Frânghii fermecate.
Nu poţi pleca nicăieri decât dacă-ţi dau eu voie.
Şi asta nu se va întâmpla până o atrag aici pe Regina şi o distrug.
Crezi că uciderea Reginei îţi va rezolva problema?
Vei reuşi doar să faci din ea o martiră.
Apoi, când te vor privi, toţi se vor gândi la ea.
Crede-mă, asta nu e deloc plăcut.
- Ai o idee mai bună? - Să ştii că da.
Eliberează-mă.
- De ce aş face aşa ceva? - Fiindcă aveai dreptate.
Nu am ce căuta aici şi nici tu.
Poate că Regina avea dreptate şi am ajuns aici cu un motiv.
Dar nu ca s-o salvez pe ea, ci pe tine.
Nu ştiu ce ai auzit despre mine, dar nu am nevoie să fiu salvată.
Chiar aşa?
Mie mi se pare că ai nevoie de un nou început.
- Un nou început? Şi ce să fac? - Tărâmul meu e foarte întins.
Sigur vom găsi ceva care să-ţi stârnească interesul.
În locul tău, m-aş gândi la asta.
Fiindcă, indiferent cum merg lucrurile azi,
ştim amândoi că, într-un oraş plin de eroi,
o răutate ca tine n-are nicio şansă.
Singura care nu are nicio şansă
e jumătatea mea mai bună.
Nu e că nu mi-ar plăcea plimbările cu tine, tată,
dar ai putea să-mi dai harta şi ajungem acolo prin magie.
- Ar fi mult mai rapid. - Nu e nevoie.
Am ajuns.
Ce-i cu locul ăsta?
Cartea mamei nu ne-ar fi adus aici. Dă pe dinafară de magia luminii.
Ai dreptate.
N-am aflat despre locul acesta din cartea de vrăji.
- Atunci cine te-a adus aici? - Zâna.
Clopoţica...
Aşadar, m-ai minţit?
Nu voiai să mă ajuţi să mă răzbun.
Nu, Regina. Vreau să te ajut să obţii ceva mult mai bun.
Vino cu mine.
Pentru asta am venit: săgeata lui Cupidon.
M-ai adus aici pentru o vrajă de dragoste?
Nu e vrajă de dragoste. Ştiu că aşa ceva nu funcţionează.
Săgeata lui e o unealtă.
Te va ajuta să vezi persoana pe care o iubeşti cel mai mult.
Zâna mi-a spus despre bărbatul cu tatuaj în formă de leu.
- Poţi să-l găseşti cu săgeata. - M-ai trădat.
Mereu am crezut că tu eşti de partea mea.
- Dar sunt, Regina, nu vezi? - Destul!
Ce faci?
Voi obţine ceea ce caut.
Răzbunarea.
Morţii nu trădează secretele.
E tatăl lui David.
Tu l-ai ucis.
- Emma, lasă-mă să-ţi explic... - Nu, e foarte clar.
Jur că am vrut să-ţi spun. Am încercat.
Dar ai găsit inelul şi nu m-a lăsat inima să-ţi distrug fericirea.
Cum ai putut?
Mi-am pus şi eu aceeaşi întrebare
şi nu pot să spun decât că am fost un om zdrobit multă vreme...
- Am făcut lucruri îngrozitoare... - Nu. Mă refer la asta.
- Voiai să-ţi arzi amintirile? De ce? - Pentru că mi-e ruşine, Emma.
Şi mă tem că te voi pierde pe tine şi tot ce mi-e drag.
Cum poţi crede asta?
Cum să stau la masă cu părinţii tăi şi să-i privesc în ochi după ce am făcut?
Nu spun că va fi uşor. Dar îi cunoşti! Ştii că te vor ierta.
- Asta le e firea. - Nu e vorba doar de ei.
E vorba şi de mine.
Mi-am distrus o dată familia şi am suferit mult.
Dar gândul că aş distruge şi familia ta...
N-am ştiut cum aş putea trăi cu gândul acesta.
Trebuia să vii la mine, să te bazezi pe mine, să ai încredere în mine.
Nu trebuie să fie secrete între noi!
Bărbatul de care m-am îndrăgostit ştia asta.
Ştia că vom face totul împreună.
- Emma... - Cu el am acceptat să mă căsătoresc.
Aşa am crezut că vom fi noi doi.
Când vei fi pregătit...
...vom putea vorbi.
Verifică totul de trei ori. Nu ştiu când mai acostăm.
Nu mi-ai spus încotro vei naviga.
Ştii foarte bine că nu destinaţia e importantă,
ci ceea ce învăţăm pe drum.
Nu mă aşteptam să te văd, Killian. Mă întreb ce s-a întâmplat.
Mi-ai dat două sfaturi bune şi nu am urmat niciunul.
- Poţi îndrepta greşeala? - Nu cred.
Nu sunt bărbatul de care are nevoie.
Şi eu trebuie să-l regăsesc pe bărbatul acela.
Şi cum vei face asta?
Mai ştii ce mi-ai spus când am ajuns pe vasul tău?
Ai spus că Nautilus te ajută să descoperi cine poţi fi.
Şi speram...
Speram că mai ai loc pentru un om în echipaj.
Căpitanul Hook e bine-venit oricând pe Nautilus.
Plecăm la căderea nopţii.
- Nu trebuia să vii aici. - N-o pot lăsa să-ţi facă rău.
Nu pentru el trebuie să-ţi faci griji.
Deci ăsta e planul tău.
Vrei să tai legătura dintre noi? Şi după aceea?
Apoi îţi voi face ce ai încercat tu să-mi faci mie.
Te voi distruge.
- Aşa mai merge. - Cum? Ce faci?
Pun la treabă cartea de vrăji a mamei, cum ai spus tu că vom face.
Ca s-o găsesc pe Albă-ca-Zăpada.
Regina, te rog. Nu toată lumea primeşte o a doua şansă la iubire.
Lasă toate astea deoparte şi caută-l pe bărbatul acela.
Mai ştii ce mi-ai spus?
Că săgeata asta mă va ajuta să văd persoana pe care o iubesc cel mai mult?
Linia dintre iubire şi ură e foarte subţire.
Aşa. E mult mai bine.
Acum, mă va ajuta să văd persoana pe care o urăsc cel mai mult.
Albă-ca-Zăpada.
Mereu e vorba de răzbunare între noi două, nu?
Ştii ce? Taie.
După cât rău ai făcut din cauza mea, sunt pregătită.
Oraşul ăsta nu e destul de mare pentru amândouă.
În sfârşit, suntem de acord.
Ne vedem de partea cealaltă.
Să terminăm odată cu asta!
Cu plăcere.
De ce se îndreaptă către castelul tău?
Probabil ştie că nu sunt acolo.
Crede că poate fura de la mine?
Mai vedem noi.
Unde e?
Te ascunzi?
Nu...
Nu!
Vraja trebuia să funcţioneze.
Trebuia să văd persoana pe care o urăsc cel mai mult!
Regina...
Ai încercat să mă distrugi pentru că nu mai suportai să vezi întunericul?
- Eu nu suport să văd lumina. - N-ai de ce să-ţi faci griji.
Chiar crezi că eşti mai bună decât mine? Mai puternică decât mine?
Doar pentru că ţi-ai umplut golul acela enervant din inimă
cu iubire, prietenie şi speranţă?
Te-ai amăgit singură, fiindcă golul e tot acolo.
Eu sunt încă în sufletul tău. Nu vei găsi altceva acolo.
Te înşeli.
Toate lucrurile din viaţa mea pe care nu suporţi să le vezi sunt reale.
Acum, că le am, nu mi le vei putea răpi.
Te urăsc!
Însă eu nu te urăsc.
Nu te mai urăsc.
- Ce faci? - Ceva ce n-am reuşit niciuna din noi.
Voi fi curajoasă pentru amândouă şi voi alege iubirea în locul urii.
Nu...
- Ce se întâmplă cu mine? - Ţi-am dat din iubirea pe care o am.
De la Henry şi Robin, de la oamenii la care ţin cel mai mult.
În schimb, iau înapoi puţin din întunericul tău.
- Întunericul nostru. - De ce?
Eşti o parte din mine.
Şi eu sunt parte din tine, chiar dacă n-ai vrea.
Eu mă iubesc pe mine însămi.
Ar trebui să te iubeşti şi tu.
- Scuze pentru asta. - E doar o veioză.
Mă îngrijorează mai mult lucrurile importante.
- Robin, de pildă. Spune-mi că e teafăr. - Da, e teafăr.
M-am ţinut de cuvânt şi l-am trimis unde voia să meargă.
Acasă.
Adică pe tărâmul lui? Cel creat de dorinţa ta? Dar cum?
Gold e preocupat de fiul lui, nu era la prăvălie.
Am presimţit că-mi va fi util cândva.
Deci a plecat.
Îmi pare rău că nu ţi-ai luat rămas-bun.
Probabil că e mai bine aşa.
Încă regreţi că n-ai intrat în tavernă atunci, demult?
Dacă intram, n-aş fi fost acum aici.
Nu l-aş avea pe Henry, n-aş avea familia sau oraşul acesta.
Nu-mi pot imagina viaţa fără toate astea.
Atunci Clopoţica s-a înşelat.
- Nu era acela finalul tău fericit. - Într-adevăr.
Dar mi-a dat speranţă când aveam mare nevoie.
Şi asta a fost la fel de important.
Mi-ar prinde bine şi mie...
- Ce anume? Speranţa? - Da.
Vreau să spun...
Nu sunt sigură ce-ar trebui să fac acum.
Am nevoie de un loc unde s-o iau de la început.
Dar n-am nicio idee unde ar putea fi locul acela.
Cred că ştiu pe cineva care te poate ajuta.
- Vrei s-o trimit din stilou... unde? - Tocmai, că nu ştiu.
Trebuie să fie un loc unde s-o poată lua de la început.
- Şansa la o nouă viaţă. - Nu încălcăm regulile?
Regula spune că nu am voie să schimb vieţile personajelor din carte.
Ea nu e propriu-zis în carte.
Staţi puţin! E vorba de Regina cea Rea, care a încercat să ne omoare pe toţi.
Zelena are dreptate. Nu demult a aruncat blestemul somnului pe noi.
Să desfacă blestemul dacă vrea să avem încredere în ea.
Mi-a spus tot ce ştie despre asta.
Nu va fi uşor, dar ştim de unde să începem.
Cât despre ea...
Regina, ştiu că vrei să-i acorzi încredere,
dar nu toată lumea merită iertarea.
Eu însă am reuşit. Ceea ce înseamnă că şi ea va reuşi.
Ceea ce i-am dat o va ajuta să facă alegeri corecte.
Trebuie doar să-i dăm o şansă, cum voi toţi mi-aţi dat mie.
Eroii sunt tare naivi!
Peste câteva luni, când te vei trezi că-ţi zdrobeşte inima,
să nu spui că nu te-am prevenit.
Nu se va întâmpla una ca asta.
Cel puţin sper că nu.
Nu pot să spun decât că-mi pare rău pentru tot.
Promit că de acum voi acţiona just.
Albă-ca-Zăpada, te rog să mă ierţi pentru câte te-am făcut să înduri.
Din nou...
Ştiam că poţi fi bună, mamă.
Henry...
Nu mi-ai spus niciodată aşa.
- "Mamă"... - Eşti mama mea.
Stiloul meu e încă la tine.
Eşti pregătită, mamă?
Îţi mulţumesc.
Promite-mi ceva.
Că nu vei irosi niciun minut.
Regina cea Rea s-a dus în locul unde putea s-o ia de la început.
Unde-o fi mers?
Nu putem şti sigur...
...dar am câteva idei.
Unde mă aflu?
Nu vă supăraţi...
Dacă vrei să mă răpeşti din nou, pot să-mi termin mai întâi berea?
Nu am venit să te răpesc. Şi îmi pare rău că te-am răpit înainte.
De vreme ce eşti aici, presupun că planul malefic nu a funcţionat.
Într-adevăr.
Dar, pentru prima dată în viaţă, nu mă deranjează.
De ce?
Să zicem că inima mea şi-a schimbat intenţiile.
- Chiar aşa? - Da.
Şi mă întrebam...
Dacă pot să-ţi ofer ceva de băut.
De vreme ce ne aflăm pe tărâmul meu, ce-ar fi să-ţi ofer eu ceva?
Hook! Pleci undeva? V-am căutat peste tot pe tine şi pe Emma.
Aveam de luat câteva lucruri de pe Jolly Roger.
- Toate bune? - Mai mult decât bune.
Nu-mi vine să cred ce-o să spun. Regina a reuşit, în sfârşit.
- Ce anume? - A învins-o pe Regina cea Rea.
Ba a şi salvat-o.
I-a oferit un final fericit, chiar dacă încă nu înţelege asta.
- Regina cea Rea are un final fericit? - Incredibil, ştiu.
Sincer, nu credeam că e posibil pentru cineva ca ea, mai ales după atâţia ani.
Dar a fost.
Seara asta mi-a amintit de ceva ce sper să nu mai uit niciodată.
Iubirea poate salva cele mai întunecate suflete.
Trebuie doar să crezi în ea.
Apropo de iubire...
Emma mi-a spus. Mă bucur din suflet pentru tine!
Pentru amândoi.
A aşteptat multă vreme să găsească omul potrivit cu care să-şi împartă viaţa.
Mă bucur tare mult că tu eşti acela.
Îi spui tu?
- Ce anume? - Că Regina e teafără.
- Da, sigur. - Bine.
Ce frig e! Du-te acasă.
Eşti gata pentru o aventură, căpitane?
Nu. Am terminat cu fuga. Mă întorc la Emma.
Chiar şi răii primesc o a doua şansă. Sau o a treia şansă, sper.
Mă bucur foarte mult.
- Îţi doresc toată fericirea. - Şi eu, ţie.
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
- Ne scufundăm, căpitane. - N-am dat ordinul.
- L-am dat eu. - Cine eşti?
Ce vrei?
Regret că-ţi confisc vasul, căpitane. Dar, ca să-mi iasă planul...
Tu nu poţi rămâne în Storybrooke.