Din episoadele anterioare...
Zâna Neagră are inima lui Gideon?
Şi ce va face? Îmi va distruge magia?
Poate ar fi mai bine să amânăm nunta până ştim sigur că Zâna n-o opreşte.
Tiger Lily a spus că a mai izgonit-o pe Zâna Neagră.
Cu cealaltă jumătate, o putem izgoni iar.
Nu pentru baghetă voiam s-o adorm pe zâna aia insipidă.
-Atunci pentru ce? -Îmi ştie cel mai mare secret.
Bună, Rumple. Când mi te vei alătura,
putem avea, în sfârşit, familia care ne era sortită.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
CU MULŢI ANI ÎN URMĂ...
-Malcolm! -Am venit, Fiona. Sunt alături de tine.
E un băieţel. Un băieţel sănătos!
Eşti frumos!
Nu... Eşti perfect.
Acum trebuie doar să-i dăm numele perfect.
-Cine sunteţi voi? -Suntem zâne, dragule.
Ea e Tiger Lily, zâna-nună a fiului tău.
Am auzit de zânele-nune, dar întotdeauna vin singure.
-S-a întâmplat ceva rău? -Nu, tocmai invers.
O profeţie ne-a spus că în această noapte de iarnă
se va naşte un băiat cu o puternică magie albă.
Un copil căruia i se spune...
...Salvatorul.
Ce scârbos miroase! Ce e?
Un ou de dragon neeclozat.
Suflarea de dragon dinăuntru e un medicament foarte puternic.
Aşa o trezeşti pe Albăstrica? Cu un pui mort de dragon?
-E urât, chiar şi pentru Întunecat. -Ai o idee mai bună?
Asta e problema cu Salvatorii, nu?
Nu ajută niciodată aşa mult cum se spune.
Cred că şi tu eşti la fel.
-Te-a ajutat să te simţi mai bine? -Nu.
Trebuie s-o învingem pe mama ta, nu?
Rumple. Termină!
-N-o lăsa să te înfurie. -Are inima lui Gideon!
Nu vreau să-mi pierd încă un fiu.
Şi n-o să-l pierzi.
E tare norocos că te are.
Uneori, simt că...
Asta e soarta familiei noastre.
Părinţii şi copiii să nu fie niciodată împreună.
Oameni buni! Ar fi bine să intraţi.
-Albăstrico, sunt Albă-ca-Zăpada. -Albă-ca-Zăpada...
Tiger Lily mi-a dat jumătate din bagheta asta. Ne trebuie restul.
-Ştii unde e cealaltă jumătate? -Hook, las-o puţin.
Bagheta e... în centrul Storybrooke-ului.
Gata, ajunge. Nu e bine să-ţi spui toate secretele.
Mamă, ce faci?
Nu sunt mama ta, Emma. Sunt mama lui.
Nu vă apropiaţi! Zânele au gâtul foarte delicat.
Ar trebui s-o asculţi, tată. Întotdeauna se ţine de cuvânt.
Şi cum rămâne cu cuvântul mamei faţă de fiul ei?
Ai grijă cu sentimentele, Rumple. Sunt puternice în familia noastră.
Aşa cum Albăstrica va afla în curând.
Îmi pare rău că a trebuit să fac asta, tată. Adio.
Mă tem că nu mai ai nevoie de magie.
E timpul să-ţi luăm inima înapoi.
Fir-ar al naibii!
E greu să te obişnuieşti, nu? Să nu foloseşti magia.
-Vrei să... -Nu.
Nu mă ajuta. Eu am ales să renunţ la magie.
Aşa că trebuie să învăţ prostiile astea.
Ştiu, am trăit fără magie 28 de ani, în timpul blestemului.
La început, îmi părea imposibil. Să aprinzi lumina cu mâna?
E barbar şi epuizant.
-Dar o să fie mai uşor, promit. -Sper.
-Acum mă simt inutilă. -Zelena, nu eşti inutilă.
-Sacrificiul tău ne-a salvat pe toţi. -Pe cine mai salvez acum?
Am fost învinsă clar de Sniglar.
-Sniglar? -Nu eu l-am botezat, ci IKEA.
Şi dacă mă înving suedezii ăia, când vine Bătălia Finală,
cum o să-mi pot apăra fiica?
Am o idee!
Gideon, te rog!
Spune-mi unde-ţi ţine Zâna Neagră inima.
-I te-ai mai opus o dată. -Şi m-a pedepsit.
Mi-a poruncit să simt...
...durerea asta dacă mă mai opun.
-Belle, gata. -Îmi pare rău. Te simţi bine?
Părinţii mei caută cealaltă jumătate a baghetei Albăstrelei.
-Aţi găsit ceva aici? -Nu încă, abia ne-am apucat.
Eu zic să vă grăbiţi.
Când găsesc ai mei bagheta, mă duc după Zâna Neagră.
Belle, s-ar putea să pot vorbi cu fiul nostru.
Dar am nevoie de ceva de la tine.
De încrederea ta. Ai încredere în mine, Belle?
Am încredere că o să faci ce e bine pentru el şi familia noastră.
Atunci te rog să ne veghezi cât suntem adormiţi.
-Adormiţi? Cum adică? -Cu nisipul lui Morfeu.
Tată, ce faci?
Merg în singurul loc unde pot vorbi cu tine, Gideon. Pe Tărâmul Viselor.
Apropo, dră Swan, vii şi tu cu noi.
Grozav... Acum mă şi răpeşti?
Fac ce e nevoie să-mi salvez fiul.
Aici, nici măcar Zâna Neagră nu-l poate controla.
Tărâmul Viselor... Mă aşteptam să fie porci zburători sau gogoşi vorbitoare.
Nu-ţi place, stai aici cât vorbesc cu Gideon.
-Unde e Gideon? Nu e visul lui? -Nu e aşa simplu.
-Visele sunt un labirint. -Ce caut eu aici?
Eşti aici ca să nu faci prostii în partea cealaltă.
Dacă o ucizi sau o goneşti înainte să găsesc inima fiului meu,
îl voi pierde pentru totdeauna.
Puteai să-mi spui pur şi simplu.
Salvatorii au luxul de a face mereu ce trebuie. Eu, nu.
Unde e?
Am plâns şi mi-am chemat pe nume copilaşul
Ce e locul ăsta?
Aici m-am născut eu.
Nu că mi-a fost cine ştie ce casă... După ce a plecat mama.
Ăsta nu e visul lui Gideon, nu? E al tău.
Aşa se pare.
Dar, dacă nu te superi, am stat destul aici.
O fi visul meu, dar...
...fiul meu e aici şi vreau să-l găsesc.
Am plâns şi mi-am chemat pe nume copilaşul
Dar micuţul nu mi l-am mai văzut
Fiona, ai grijă! Sunt eu. De când ai tu sabie?
De când am aflat adevărul despre fiul meu, Salvatorul.
Acum nu pot dormi, nu pot mânca...
Îmi pare rău, nu trebuia să-ţi dau Cartea Profeţiilor.
Dar mi-ai dat-o, pentru că o mamă merită adevărul.
Acum ştiu că ceva malefic îmi va ataca fiul.
Şi în bătălia finală, va fi ucis.
Ai adus şi restul cărţilor?
Poftim. Cred că ai citit mai multe legende despre zâne decât zânele.
Şi o să citesc până găsesc acest Rău Suprem.
Ştiu că se va naşte în aceeaşi iarnă ca fiul meu.
-Cu o cicatrice în formă de semilună. -Zânele trebuie să-l apere.
Tu trebuie să-l creşti. Ce pot eu să fac nu poate face un om.
E înfricoşător cât de mult te schimbă chestia asta mică.
Îţi dă blândeţe şi putere în acelaşi timp.
Vrei să-l ţii în braţe?
Mi-ar plăcea mult.
-Ce faci? -Cum spuneai, zânele îl vor proteja.
-Dar tu nu eşti zână. -O problemă mică şi temporară.
Nu se poate!
-Ce e aia? -Un plan de scăpare.
Dacă iese rău, trebuie să poţi pleca şi să te duci la New York.
E o idee bună, dar există o mică problemă.
Nu ştiu să conduc decât mătura.
Atunci o să rezolvăm problema asta.
E timpul să înveţi să conduci şi alt fel de mijloace de transport.
Fir-ar al naibii!
Uşurel. Frâna e în stânga, acceleraţia e în dreapta.
Ştiu. Dar sunt aproape una de alta.
Zelena!
N-are rost! Trebuie să găsesc altă cale să-l apăr pe Robin.
Nu e vorba doar despre Robin.
E vorba...
-E vorba de Henry. -De Henry?
În Bătălia Finală, o să vrea să lupte până la capăt.
Problema cu bătăliile e că nu toată lumea scapă vie din ele.
Deci dacă pierdem sau...
...dacă sunt victime, Henry n-are ce căuta aici.
Am nevoie să-l duci la New York, unde va fi în siguranţă şi unde...
...poate începe o viaţă nouă alături de tine.
Regina, nu ştiu ce să spun... Ai încredere în mine să-l cresc?
Nu, am încredere în el să aibă grijă de tine.
Bine, atunci, să-i dăm bătaie.
-Alo? -Regina!
-Trebuie să faci pe primăriţa. -Poftim?
Bagheta e în centrul Storybrooke-ului. Suntem în turnul cu ceas, în centru,
dar aici nu e nimic, în afară de ceas.
Ia-o mai încet şi zi ce vrei de la mine.
Tu ne-ai blestemat şi ai făcut oraşul,
ştii sigur ce a vrut să spună Albăstrica.
Sigur că da!
Zânele respiră dragoste şi speranţă.
Când o zână vorbeşte de centrul Storybrooke-ului,
se referă la inima oraşului.
-"La Bunicuţa". -Aşa e.
-Să mergem! -Îmi pare rău, surioară.
De data asta nu te iau.
Când umbrele tăcute ale serii au căzut
Am plâns şi mi-am chemat pe nume copilaşul
Dar micuţul nu mi l-am mai văzut
Am ţinut asta aici special pentru tine.
Ce mă bucur că putem să ne jucăm!
-Nu mă sperii, Fiona. -Să te sperii?
După toată durerea pe care mi-ai provocat-o?
O să fac mult mai mult decât să te sperii.
Pentru că trebuie să aflu unde e ascunsă bagheta aia.
Poţi să-mi faci ce vrei, n-o să vorbesc.
A spus cineva că vreau să vorbeşti?
Sunt şi alte feluri de a scoate informaţii din căpuşorul ăla.
Şi sunt mult mai plăcute!
E adorabilă! Şi cu siguranţă nu pare malefică.
La fel ai spus despre ceilalţi 100 de copii.
Şi am avut dreptate! Niciunul nu avea semiluna aia pe care o cauţi.
-Când ne oprim? -Când văd toţi copiii născuţi iarna asta.
Unul din ei e sortit să-mi ucidă fiul.
Cu siguranţă nu ea.
Nu înţeleg... Copilul acela trebuia să fie!
Ştii ce zi e azi?
E ultima zi de iarnă şi acela e ultimul copil.
Îmi pare rău... Dar n-o să te las baltă.
N-am încercat tot. Încă.
Ce tot spui acolo?
Am găsit două vrăji antice.
Nu va fi uşor, dar cu ajutorul tău, cred că le pot combina în ceva puternic.
Vrei să creezi o vrajă nouă?
E interzis! Nu pot face aşa ceva, nici ca să-ţi ajut fiul.
Nu e vorba doar de fiul meu.
Când vine acest Rău Suprem, pe câţi va mai răni?
Nu te mai teme şi ajută-mă!
Tot ce-mi trebuie e în Tainiţa Zânelor.
Şi tu poţi să mă duci acolo.
Te rog, ajută-mă!
Ca nicio mamă să nu fie despărţită de copilul ei.
Vrei să-mi povesteşti de mama ta? Ce căutam în casa ei?
E o plăsmuire a subconştientului meu. Nu contează.
Şi eu am fost orfană, ştiu cum e.
Acum îi urăşti, acum ţi-e dor de ei.
Am simţit şi eu asta. Trebuie să ştiu că în lupta cu ea,
vei fi cu adevărat de partea mea.
Vorbeşti serios?
Crezi că m-am bucurat că m-am întors în casa aia?
Femeia aia nu m-a îngrijit şi nu m-a iubit niciodată.
N-a făcut nimic din ce trebuie să facă o mamă.
Nici măcar nume nu mi-a pus.
Şi când o vei învinge, n-o să vărs nicio lacrimă.
Aşa că te rog să nu presupui că avem poveşti similare.
Vreau doar să-mi găsesc fiul.
Cred că ţi l-ai găsit deja.
Îţi mulţumesc că lupţi pentru mine.
Aş face orice pentru tine, fiule.
-Spune-mi unde e inima ta! -Eu... Nu pot.
Îmi pare rău. Nu ştiu unde e. A ascuns-o bine.
-Atunci suntem pierduţi. -Nu.
Există ceva pe care-l putem folosi. Singurul lucru de care se teme.
Să-i afli cel mai mare secret.
-Ce secret? -Motivul pentru care te-a părăsit.
Ai căutat peste tot o cale de a o învinge.
Dar cred că toate răspunsurile sunt aici.
În tine.
Trebuie doar să fii dispus să le vezi.
În sfârşit! O potoliţi odată?
-Ţi-am spus, e important! -La fel e şi prânzul meu!
Daţi-i bătaie, oameni buni, să căutăm bagheta aceea.
-În automat? -În automat.
Asta e. Cealaltă jumătate, te rog?
Stai aşa. De unde ştim că eşti chiar tu?
-Eu sunt. -Hook are dreptate.
Ne trebuie o parolă. De unde ştim că nu eşti Zâna?
Pentru că eu sunt Zâna Neagră.
-Scuze că m-am îndoit de tine. -Bagheta n-o să vă ajute cu nimic.
Nu fără Salvatoare. Daţi-o încoace!
Oraşul meu, regulile mele.
Nu pui mâna pe ea fără luptă!
Speram că o să spui asta.
Am făcut multe fapte deplorabile la viaţa mea.
Dar n-am avut ocazia să omor o regină.
Iar eu n-am omorât până acum nicio zână.
Ştiu că te crezi stăpână pe oraşul ăsta, dar eu l-am inventat. Eu am inventat tot.
Mai lasă-mă! N-ai avut nici curaj să-ţi arunci propriul blestem.
-Regina! -Staţi acolo! Mă descurc.
Trebuia să te îngrop în mina piticilor!
Da, dar n-ai făcut-o.
Şi acum, mulţumită surorii mele, s-a zis cu planul tău.
Vrăjitoarea aia a făcut o greşeală fatală.
Pentru care tu vei plăti chiar acum!
Ţi-a fost dor de mine?
Şofatul ăsta e destul de uşor când chiar vrei să dai peste cineva.
Acum trebuie să mă zgâiesc la păturica asta şi să sper că-mi amintesc?
Mama ta nu vrea să ştii de ce te-a părăsit. O să aflăm.
Dar nu merge!
Gold, am înţeles. Nu-i nimic dacă eşti speriat.
Dră Swan, puţini care mi-au vorbit aşa au supravieţuit.
Lasă ameninţările, ştiu prin ce treci.
E cea mai grea încercare.
Niciun blestem, niciun monstru nu va fi aşa înfricoşător
cum va fi să afli de ce ai fost părăsit.
-Crezi că mă tem de adevăr? -Da, te face vulnerabil.
Şi nouă nu ne place să fim vulnerabili.
Fă-o pentru fiul tău, dacă nu pentru tine.
E şi povestea lui.
Ai ajuns atât de departe, tată! Lasă şi restul în sufletul tău.
Bine.
Am plâns şi mi-am chemat pe nume copilaşul
Dar micuţul nu mi l-am mai văzut
-Unde suntem? -În Tainiţa Zânelor.
Am auzit poveşti despre ea când eram mic.
Se pare că trucul tău a funcţionat, dră Swan.
Aia e mama.
Şi ăla sunt eu.
Deci mama ta n-a fost mereu Zâna Neagră.
Tiger Lily, ştii unde e omagul?
E ultimul ingredient.
Ai idee ce periculos e?
Ce fel de vrajă e asta?
Nu!
Asta nu e vrajă, e un blestem!
Spune-i cum vrei tu, o să-mi protejeze copilul.
Am găsit ce am nevoie.
Se va termina în curând.
-Nu te pot lăsa să faci aşa ceva. -Tu-i eşti zâna-nună.
-De ce nu mă laşi să-l salvez? -Preţul e prea mare.
Încerci să creezi ceva ce n-ar trebui să existe.
Un blestem îngrozitor. Un Blestem Întunecat.
Îmi va salva fiul.
Va trimite copilul sortit să-l distrugă într-un ţinut îndepărtat, fără magie.
Nu doar pe copilul acela. Toţi copiii.
Doar aşa putem fi sigure. Te rog, trebuie să-l salvez!
Zânele nu trebuie să protejeze copiii?
Asta fac. Şi asta face fiul tău!
E sortit să moară ca alţii copii să trăiască!
Asta e soarta Salvatorului.
Nu. Salvator sau nu, nu-mi las fiul să moară.
Şi dacă trebuie să-i omor zâna-nună ca să-l protejez,
atunci exact asta o să fac.
"Şi vei cunoaşte Răul Suprem după semiluna pe care o poartă."
Răul nu s-a născut în iarna asta.
-A fost creat în iarna asta! -Nu e posibil.
Fiona, tu eşti! Tu eşti Răul Suprem.
Tu şi fiul tău sunteţi sortiţi să vă distrugeţi.
Acum, că somnicul s-a terminat, e timpul pentru luptă.
-Ai găsit cealaltă jumătate! -Aşa e.
-Acum hai să smulgem aripile muştei! -De fapt...
Nu cred că Salvatoarea trebuie să lupte cu Zâna Neagră.
Gold, pe umerii tăi pică asta.
-Stai aşa, Gold e Salvatorul? -Rumple, e adevărat?
Da, e adevărat.
În toţi anii ăştia!
Am ştiut că e un om bun ascuns îndărătul bestiei.
-Şi acum ştii şi tu. -Nu ştiu ce ştiu.
Dar ştiu că trebuie să fac asta.
-Lasă-mă să te ajut. Pot... -Nu.
Te-am pus destul în pericol.
Cred că e cel mai bine să mă lupt singur cu mama.
Văd că ai reparat nenorocirea aia.
Bagheta asta era menită să te distrugă, la fel ca mine.
Ai aflat.
Într-un fel, am ştiut dintotdeauna. Trebuia doar să-mi amintesc.
Eram menit să fiu Salvatorul, mamă.
Şi te-ai temut că o să te omor.
-De-aia m-ai părăsit. -Aşa crezi?
Atâtea eforturi şi nici măcar n-ai găsit ce căutai...
Nu! Nu te mai joci cu mintea mea.
Vrei să afli adevăratul răspuns la întrebarea ta?
-Ştiu răspunsul. -Ştii un răspuns.
Tu, dintre toţi, ştii că întotdeauna mai e ceva.
Ce mai e, mamă?
De ce m-ai părăsit?
Hai să-ţi arăt ce s-a întâmplat.
Te rog, nu face asta, Fiona. Putem găsi altă cale împreună.
-Am încercat şi am eşuat! -Ajunge!
Nimeni n-o să distrugă nicio inimă azi.
Deci amândouă vreţi acelaşi lucru? Să-mi vedeţi fiul murind de mâna mea?
Cred că ştiu cum să-ţi schimb soarta!
Foarfeca asta îţi taie destinul.
Renunţă la puterile tale şi nu vei mai fi Răul Suprem!
N-o să mai fii vinovată de moartea fiului tău.
Nu, am nevoie de puterea mea.
Dacă-i tai destinul lui, putem fi împreună.
Şi voi avea putere să-l protejez.
Fiona, nu!
Nu face asta! Fiul tău e sortit să fie un mare erou.
Nu-i răpi asta! N-ai nevoie de puteri.
Nu-mi spune tu de ce am şi nu am nevoie!
Îţi promit, fiule, că-mi voi petrece fiecare clipă
încercând să te regăsesc!
De ce nu mi-ai spus?
De ce m-ai lăsat să cred că mă urăşti?
Fusesem izgonită în locul acela gol şi jalnic, Rumple.
A fost mai uşor să te las să mă urăşti.
Cel puţin până găseam o cale să fim împreună.
Nu era musai să fii izgonită. Ţi-ai ales puterile în detrimentul meu.
Încercam să te protejez!
Şi eu am luat aceeaşi decizie odată.
Şi-mi dau seama că minţi.
M-ai condamnat la o viaţă de laşitate!
Ţi-am schimbat destinul ca să putem fi o familie, împreună!
Tot ce am făcut a fost ca să te protejez.
Lumea e abjectă şi periculoasă, fiule.
Da, din cauza ticăloşilor ca tine.
Şi ca mine.
Atunci ştii. Chiar dacă am ales greşit,
am ales din dragoste.
-Îmi pare rău că te-am rănit. -Şi cu Gideon cum rămâne?
-Pe el de ce l-ai rănit? -Durerea l-a făcut mai puternic.
Se pare că istoria familiei noastre
se ţese la un nesfârşit fus întunecat.
Eu am devenit Întunecatul ca să-l salvez pe Baelfire din Războaiele cu Căpcăunii.
Şi am încercat să-i tai destinul lui Gideon,
ca să nu mă urască.
Deci înţelegi ce am făcut.
Te iubesc!
Şi acum, putem, în sfârşit, să fim o familie...
...dacă mă ierţi.
Poţi să mă ierţi?
Fiona?
Unde e Fiona?
-Nu se mai întoarce, nu-i aşa? -Mă tem că nu.
A fost un accident. Încerca să-l protejeze pe fiul vostru.
Sigur că da.
Nu există nicăieri femeie mai iubitoare.
E unul din milioanele de motive pentru care a fost iubirea vieţii mele.
Şi acum, el va fi iubirea vieţii tale.
Cum?
-Cum îl pot creşte singur? -Încercând.
Fiul tău are nevoie de tatăl lui.
Şi mai are nevoie de un nume. Începe de acolo.
Odată, copilul acesta era perfect.
Trebuia să aducă lumină în vieţile noastre.
Dar acum, soţia mea a murit din cauza lui.
Am un nume perfect pentru el.
Rumplestiltskin.
-Aia e... -Inima ei, da.
Zâna Neagră a fost izgonită pe vecie.
Ai reuşit! Şi Zâna Albastră?
E în siguranţă, alături de ai ei. Totul e ca înainte.
Mulţumesc, Gold.
Se pare că putem face nuntă mâine. Mulţumită ţie.
Te-ai descurcat bine, Salvatorule.
Îţi mulţumesc, tată.
Bine ai venit acasă, fiule.
Ce dor mi-a fost de voi, de amândoi!
Îmi pare rău că i-am dat voie să mă ia în stăpânire.
-Mă iertaţi? -Sigur că da.
Erai sub controlul ei. Putem doar să ne imaginăm ce greu a fost.
Dar nu mai trebuie să-ţi faci griji din cauza ei niciodată.
Ştiu ce greu trebuie să-ţi fi fost să te confrunţi cu mama ta.
Acum s-a terminat.
Zâna Neagră n-o să ne mai facă niciodată probleme.
Sunt mândră de tine! Ai făcut ce ai spus că vei face.
Ai luptat pentru familia asta. Ţi-ai salvat fiul.
Îţi promit ceva, Belle. Şi ţie, Gideon.
Poate că nu e evident la momentul respectiv,
dar tot ce fac, fac pentru voi.
Ca să vă protejez.
Henry! Pe tine te aşteptam.
-Sună alarmant. -Nu e.
Noi doi am avut multe misiuni împreună.
Şmecheria cu închisoarea, voiajul pe Nautilus...
Aia a fost mai mult o încurcătură.
Da, unele au avut mai puţin succes,
dar noi am trecut prin multe împreună, nu-i aşa?
De-aia îţi cer ajutorul acum.
Şi s-ar putea să fie cea mai importantă misiune.
Operaţiunea "Cavalerul de onoare".
Serios? Măiculiţă...
-E o mare onoare. -Este,
dar e şi o mare răspundere.
În următoarele 24 de ore, tu vei fi păstrătorul
celei mai preţioase comori, verighetele.
Păzeşte-le straşnic! Altfel...
...maică-ta o să te omoare negreşit.
Ce-o să facă maică-sa?
Eu şi Henry discutam chestii ca între bărbaţi.
Contează pe mine. Ne vedem mâine!
-Mâine? Locuieşti aici. -Dar n-o să dorm aici.
-E rău să vezi mireasa înaintea nunţii. -Pe bune?
Marinarii nu-şi bat joc de superstiţii!
Nu mai avem nevoie de ghinioane.
După ziua de mâine, nu mai scapi de mine.
-Promiţi? -Da.
Deci... S-au încrezut în tine?
Sigur că da.
Au crezut că e inima mea?
Nimeni nu se îndoieşte de mine.
Poate te-ai născut să fii Salvatorul, dar recunoaşte,
îţi place enorm să fii Întunecatul.
Da, presupun că am o afinitate pentru latura întunecată a vieţii.
Să-i spunem trăsătură de familie.
Atunci i-ai pus la adăpost pe Belle şi Gideon?
Amândoi dorm liniştiţi, în siguranţă.
-Fără să ştie ce urmează. -Bine.
Ce urmează, băiatul meu frumos,
e, în sfârşit, un sfârşit fericit pentru familia noastră.
Bătălia Finală.
Poate că nu mai eşti tu Salvatorul, dar există o Salvatoare.
Şi mâine este o zi foarte specială pentru Emma Swan.
Mâine e ziua morţii ei.