A fost odată ca niciodată
Era o pădure magică plină cu personaje de poveste.
Într-o zi, un blestem puternic i-a prins pe toţi într-un oraş care nu avea magie.
Şi toţi au uitat cine erau cu adevărat.
Aşa s-a întâmplat...
Henry, eşti sigur de asta?
Am sperat ca, după liceu să te gândeşti la o facultate.
Ştiu, dar cu facultatea nu ajung nicăieri.
Trebuie să fac asta.
Operaţiunea Cobra s-a terminat.
Am făcut-o. Avem cu toţii finalurile fericite.
Atunci de ce să pleci?
Pentru că sunt în continuare Autorul.
Am scris poveştile tuturor celorlalţi.
Trebuie să aflu care este povestea mea.
Şi... nu este aici.
Atunci unde crezi că este?
Nu ştiu.
Dar atunci când am terminat cartea,
am dus-o înapoi la conacul Vrăjitorului
şi ştii ce am găsit?
Alte cărţi, cu sutele.
Cu poveşti despre care am crezut că le ştiu, dar spuse diferit.
Ca... ştii că este o Albă ca Zăpada franceză
şi una italiană...
Există posibilităţi nesfârşite.
Şi ce legătură are acest lucru cu tine?
Nu sunt în niciuna dintre ele.
Sunt doar eu.
Este timpul să aflu unde este locul meu.
Henry, dacă asta este singura boabă de fasole pe care o ai,
întoarcerea aici este...
Va fi o aventură.
Acolo merg.
Te iubesc, mamă.
Şi eu te iubesc.
Un nou tărâm Cu ceva ani mai târziu...
Cenuşăreasa?
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
Once Upon a Time Sezonul 07, ep 01-"Hyperion Heights"
Seattle În zilele noastre
Rândul de început poetic pleacă de aici...
Bună?
Bună. Eşti Henry Mills?
Da. Tu cine eşti?
Numele meu este Lucy.
Sunt fiica ta.
Este cumva o glumă? Copilă, nu am nicio fiică.
Vinovat este blestemul. Acesta a schimbat toate amintirile tale.
Un blestem, nu-i aşa?
Mă aşteptam ca scriitorul meu favorit
să aibă puţin mai mult...
succes.
Acest loc este o grămadă de gunoi.
Nu sunt eu cel care a scris "Harry Potter"...
Sau altceva de la acea singură carte...
"Rândul de început poetic pleacă de aici."
Ai mult de muncă.
Nu se obţin uşor toate poveştile. Cea de-a doua carte este mai greu de obţinut.
Şi, de fapt, nu este treaba ta.
Ce eşti, o admiratoare căreia îi place să hărţuiască?
- Nu, sunt fii... - Fiica mea. Cum să nu!
Greşit.
Este ca în cartea ta,
doar că nu îţi aminteşti din cauza blestemului.
Acesta este motivul pentru care nu scrii acum.
Pentru că nu-ţi trăieşti propria poveste.
vino cu mine în cartierul meu, Hyperion Heights.
Hyperion Heights?
- Este ca Storybrooke al tău. - Nu, nu este.
Este un cartier real din Seattle.
Un oraş real, cu oameni reali.
Şi trăind alături de ei... familia ta.
Şi toate celelalte personaje de poveste blestemate.
Vino cu mine.
Poţi să te întâlneşti cu dragostea ta adevărată şi să rupi blestemul...
Dragostea mea adevărată?
Mama mea.
Cenuşăreasa.
Ai întâlnit-o în ultimul capitol. Îţi aminteşti?
Copilă, nimic din toate acestea nu a fost real.
Albă ca Zăpada nu este bunica mea.
Psihologul meu nu este greierele Jiminy.
Nu am zburat niciodată cu Peter Pan
şi nu m-am ciocnit niciodată cu trăsura Cenuşăresei.
Ba da, este adevărat. Tu ai întors toate finalurile fericite.
Iar acum, mama mea şi cu toţi ceilalţi au nevoie să o faci din nou.
Blestemul i-a dus pe majoritatea dintre ei în Hyperion Heights, dar...
Am auzit că este un cartier energic.
Nu mi se pare a fi un blestem.
Ba da!
Este energic pentru că bunica mea vitregă,
mama vitregă a Cenuşăresei,
încearcă să aducă oameni din această lume în el,
astfel încât toate personajele de poveste să plece.
Să plece. Să se separe.
Aşa cum tu ai pierdut-o pe Cenuşăreasa,
toţi ceilalţi se vor pierde unii de ceilalţi...
pentru totdeauna.
Este o poveste tristă, copilă.
Dar numai atât este. Acum haide, am multe lucruri de făcut.
Dar mama mea! Ea are nevoie...
Uite, copilă. Îmi pre rău pentru mama ta,
dar nu sunt un personaj de basm
care să poată să se strecoare şi să-i schimbe viaţa.
Ea trebuie să facă ceea ce facem cu toţii.
Trebuie să se salveze singură.
Ai întârziat.
Din nou.
Am alergat până aici cât de repede am putut,
dar... dar colega mea de apartament a stat foarte mult în baie...
şi apoi uşa s-a blocat...
Nu dau doi bani pe toate acestea!
Te plătesc pentru 39 de ore...
Serios, Carl?
Asta se reduce din salariul tău.
Hei, Louie, ia o pauză.
Este doar pui.
Nu trebuie să fii un nesimţit.
Cere-ţi scuze.
Acum! Altfel dispari de aici.
Nu pot, pentru că este adevărat.
Eşti un nesimţit.
Crezi că mă cunoşti atât de bine, nu-i aşa?
Eu însă te cunosc.
Am cunoscut un milion de oameni ca tine.
Eşti o mamă singură, trebuie să ai grijă de un copil.
Nu ai alte aptitudini reale în afară de acest temperament.
Ai nevoie de această slujbă.
Doar atât poţi să faci şi ştii acest lucru.
Aşa că, da,
îţi vei cere scuze.
Corect?
Niciodată.
Cenuşăreasa? Eşti bine?
Haide. Haide, trezeşte-te. Haide.
Eşti bine?
Cred.
Zambilele mi-au uşurat căderea.
Floarea ta norocoasă.
Iar tu mi-ai stricat trăsura.
Şi l-ai speriat pe Felipe.
Felipe?
Al...
Armăsarul meu.
Este... unul cu un cap adevărat,
spre deosebire de invenţia ta de cal fără cap.
Motocicletă.
Ce dracul cauţi aici?
Mă îndreptam spre casă
şi, ei bine, timpul este într-un fel crucial.
Casa ta pleacă undeva?
Nu, dar drumul spre casă o face.
Sunt dintr-un alt tărâm.
Portaluri şi, ei bine, acestea nu rămân deschise...
Ajunge. Şi eu trebuie să ajung undeva.
Şi nu am de gând să fac tot restul drumului pe jos, în pantofi de cleştar.
Corect. Pantofii. Povestea ta...
Povestea mea?
Da, desigur. Toată lumea o ştie.
Din cărţi. Şi apoi a fost desenul animat.
Cine eşti?
Asta nu prea contează acum,
pentru că povestea ta este cea pe care trebuie să o rezolvăm.
Nu ai un prinţ de găsit?
Da.
Chiar am.
Poate voi reuşi să te conduc.
Vrei să urc pe acel lucru?
Ei bine, da. O să-ţi placă.
"Dacă vrei să-ţi mai revezi laptopul, hai să ne întâlnim la Roni's.
Ia-o la stânga la Trol, sub podul Aurora."
Serios?
Bună?
Scuzaţi-mă. Este cumva Roni's?
Chiar sper asta.
Altfel am pun numele greşit afară.
Sunt Roni.
Cu ce te pot servi?
Este ziua ta norocoasă, puştiule.
Tot barul este pe jumătate gol până la miezul nopţii.
Miezul nopţii? Apoi ce va fi? Locul se transformă într-un dovleac?
Mai mult într-un bar de sucuri
sau... indiferent ce vrea acea căţea care ne-a cumpărat băuturile.
Vinzi acest loc, nu-i aşa?
Cartierul se schimbă.
Şi nu de bunăvoie, de Belfrey.
Ce fel de frey?
Victoria Belfrey?
Ea cumpără totul, aduce oameni pe aici.
Acest loc obişnuia să fie...
obişnuia să fie o comunitate aici.
Obişnuia să fie drăguţ.
Acum... toţi pleacă care încotro.
Nu te poţi lupta cu puterea, nu-i aşa?
Aş putea la fel de bine să iau banii.
Nu prea pari
ca şi cum ai fi avut o zi de sărbătoare.
A fost interesantă, asta cu siguranţă.
Ce se întâmplă?
Imaginează-ţi că aş fi intrat pe acea uşă
şi ţi-aş fi spus că eram fiul tău.
Ar fi o turnură a evenimentelor interesantă.
Este destul de simplu. Întorci aici pentru a-i da benzină.
Strânge aici pentru ca frânele să o încetinească.
Strânge aici pentru a schimba viteza.
Multe strângeri.
Da.
Poftim... ce spui dacă urci, să îţi pot arăta?
Tot ce ai de făcut este să te ţii bine.
Presupun că sunt şi alte căi mult mai rele de a ajung la bal
decât să fii escortată de un bărbat frumos
într-o caleaşcă mică.
Motocicletă.
Ai spus frumos?
Vrei să-mi arăţi din nou cum pornesc şi cum frânez?
Da.
Vezi? Este simplu.
- Încă un lucru. - Da?
Povestea mea... cum se termină?
Prinţul şi cu mine dansăm şi trăim fericiţi până la adânci bătrâneţi?
De obicei sunt câteva complicaţii înainte de asta.
El trebuie să te găsească.
Cum face asta?
În marea majoritate a variantelor, îi laşi un semn...
Pantoful de cleştar...
pe care îl foloseşte pentru a găsi fata căreia să i se potrivească.
- Ce... - Este ridicol.
Ştii câte fete au aceeaşi măsură la pantofi ca mine?
Da.
O hibă în subiect, asta cu siguranţă.
Şi... nu cred în semne.
Ei bine, aşa merg lucrurile.
De obicei.
Poate că ar prinde bine o schimbare a evenimentelor?
Mulţumesc pentru lecţie.
Ce faci acasă atât de devreme?
Mi-am dat demisia.
Ce?
Ştii, Louie, el este...
Da. Ştiu ce este Louie.
El este răul pe care îl accepţi
pentru ca bancnotele din borcanul pentru chirie să nu se simtă singure.
Voi găsi altceva.
Ce va spune mama ta vitregă?
Nu era încântată
să te lase să ai custodia lui Lucy nici când aveai o slujbă.
Aşa că acum...
Nu va spune nimic, pentru că nu va afla niciodată.
Poftim.
Pentru că veni vorba de acea cotoroanţă turbată,
a sosit momentul ca Lucy să meargă la ea.
- Este pregătită? - Nu ştiu.
Uşa a fost închisă toată dimineaţa.
Dacă încă mai doarme...
Bunica ei mă va ucide dacă ea va întârzia!
Hei!
Lucy?
Hei!
Nu!
O voi ucide!
Mama mea vitregă ne va ucide pe amândouă.
Urcă!
Haideţi, mai multă viaţă în voi!
Tu curăţă asta!
Tu îţi dai jos acea cravată ridicolă!
Toată lumea să pară a fi ocupată! Şi amintiţi-vă, fără contact vizual!
- Bună dimineaţa. - Oare?
Atunci spune-mi de ce am trei asistente
şi nimeni nu ştie unde este nepoata mea?
- De ce nu era acasă? - Nu ştiu.
Am încercat să dau de Jacinda toată ziua.
Încetează cu încercările.
Începe să ai reuşite.
Sau trebuie să fac totul singură?
Deci, tu eşti zâna, naşa Cenuşăresei.
Nu eşti atât de impresionantă fără aripile tale.
Aripile mele... au dispărut!
Le-am tăiat cât timp dormeai.
Surpriză.
Dar de ce? De ce faci asta?
Consideră-l un "moment didactic"
pentru cealaltă fiică a mea.
Ai terminat aici, mamă?
Trebuie să ajung la un bal şi Prinţul nu...
Nu pleacă nicăieri, Drizella.
Şi dacă vei fi o prinţesă,
trebuie să înţelegi
cum este să ai o putere reală.
Ai bagheta ei. Pot să o iau?
Să nu te bazezi niciodată pe magie.
Magia nu este putere...
pentru că magia poate fi luată.
Dar teama...
teama durează o eternitate.
Desigur, mamă. Îmi pare rău.
Aşa şi trebuie.
Presupun că nu se va produce nicio pagubă dacă folosesc această baghetă doar o dată.
Cum funcţionează asta?
Ceva de felul...
Abracadabra.
Presupun că asta a fost.
Dacă se mai întoace Cenuşăreasa, pune-o să cureţe asta.
Lucy!
Hei!
- Ce faci? - Îmi pun o dorinţă
înainte ca bunica să demoleze acest loc pentru a face apartamente.
Ce loc să demoleze, puiule?
Acesta? Este doar un teren obişnuit.
Nu... aici obişnuia să fie o grădină.
- Creşteau lucruri aici. O pot face din nou. - Corect.
Vezi? Am găsit aceasă monedă aici.
Este un semn.
Lucrurile se pot schimba.
Nu cred în semne.
Să o arunci acolo,
asta va fi doar o pierdere de bani.
Nu va fi aşa dacă dorinţa se îndeplineşte.
Bine.
Tot gol este.
Acordă-i ceva timp.
Bine. Acum haide.
Trebuie să te pregătesc pentru lecţiile de balet.
Deja m-ai băgat în suficiente belele astăzi cu mama mea vitregă.
Scuze.
Da. ştiu.
Dar unde ai plecat?
Mi-am găsit tatăl.
Bună, Jacinda. Cum merge treaba?
Minunat. Lucy fură calculatoare acum aşa că... asta-i o noutate.
Niciun moment de plictiseală cu acel copil.
Pentru că veni vorba despre mica mea infractoare...
tu trebuie să fii Henry.
Îmi pare foarte rău pentru asta.
Nu ştiu ce a apucat-o,
dar îţi promit că nu se va mai repeta.
Ce este?
Nu... nimic.
Nimic. Mă simt doar... uşurat.
Şi chiar începusem să mă întreb dacă am cu adevărat un copil.
Dar este evident că nu am, pentru că întâlnirea cu tine...
mi-aş fi amintit-o cu siguranţă.
Asta este o...
Da.
Se pare că voi, copii, aveţi nevoie de un spărgător de gheaţă.
Din partea casei.
Noroc.
Picioare de broască. Nu...
Nu, mulţumesc.
Ceva de băut?
Îmi acorzi acest dans?
Mulţumesc, dar nu sunt genul căreia să-i placă dansul.
Da, asta am remarcat.
Ţi-am adus floarea ta norocoasă... o zambilă.
Promit să nu te pocnesc din nou...
Este drăguţ.
Un dans.
Dacă eşti aici pentru calul tău fără cap, este în spate.
De fapt...
îmi fac mai puţine griji pentru asta şi mai multe pentru pumnalul furat.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Serios? Atunci ce este acesta?
Are iniţialele mele gravate pe mâner.
H.M. Henry Mills.
Ai înnebunit?
Nu ai venit aici să te îndrăgosteşti de prinţ, nu-i aşa?
Nu, aşa este.
Am venit aici să-l ucid.
De ce ai face asta?
Pentru că acest "prinţ" mi-a luat totul.
El mi-a ucis tatăl
şi am fost închisă de atunci şi spăl podele.
Vei renunţa la viaţa ta pentru răzbunare?
Când îl vei ucide şi ei te vor ucide.
Acesta nu este un final fericit.
Nu există un final fericit pentru mine.
Poate că lucrurile se schimbă.
Poate că intrarea mea direct în caleaşca ta
a fost un semn că poţi să o iei de la capăt.
Ţi-am spus că nu cred în semne.
Dacă ţi-aş spune că ştiu un loc,
un tărâm în care oamenii o iau de la capăt tot timpul.
Mă întorc acolo în seara asta. Poţi să mergi cu mine.
Să o iei de la capăt.
Să-ţi găseşti propria poveste.
Sună drăguţ, dar...
tata a însemnat totul pentru mine.
Nu pot să renunţ.
Nu, nu, nu! Nu, hei, aşteaptă!
Ce ai făcut?
Chiar ar trebui să fii mai atent la ceea ce bei.
Sunt Alice.
Trebuie să-l văd pe Weaver.
Cineva vrea să te vadă, Weaver.
- Ce este? - Este cineva nou în oraş.
M-am gândit că ai vrea să ştii.
Deci... să presupun că nu există niciun tată în peisaj?
A exista acest individ, dar a fost doar o distracţie de scurtă durată.
Nu este momentul cu care să mă mândresc, dar... asta mi-a dat-o pe Lucy.
Şi nu aş schimba asta pentru nimic în lume.
În ceea ce priveşte restul vieţii mele...
Nu eşti prea fericită cu povestea ta?
Ce ai schimba?
În fiecare pe drumul meu către muncă,
văd această insulă în golf
şi îmi imaginez mereu...
cum ar fi dacă Lucy şi cu mine am fi avut o casă mică acolo?
Acolo este un far, sunt grădini
şi arată ca genul acela de loc
în care oamenii îşi trăiesc vieţile în linişte şi fericire.
Presupun că nu este o poveste.
Cred că este perfectă.
Barul este al tău la miezul nopţii, Victoria.
Şterge-o de aici până atunci.
Cu plăcere... imediat ce îmi spune Jacinda
ce dracul se întâmplă.
Lucy s-a strecurat din casa ta în mijlocul nopţii
pentru a se întâlni cu un bărbat ciudat?
Pot să explic asta.
E-n regulă, Henry. Nu este vina ta.
Voi repara asta.
Cum?
Stând ziua să bei?
Dacă îmi amintesc bine, aşa ne-am căpătat cu Lucy
de prima dată.
Nu este corect.
Viaţa nu este corectă, Jacinda.
Lucy are nevoie de ceva stabilitate.
Ea are nevoie de cineva pe care să se poată baza.
Ce vrei să spui?
Începând de mâine, Lucy se mută la mine...
pentru totdeauna.
Am început să înţeleg toată povestea Cenuşăresei.
Nu ştiu ce faci aici,
dar nu ajuţi pe nimeni.
Lucy este o fetiţă singuratică, domnule Mills.
Orice gol încerci să umpli...
ea nu este răspunsul tău.
Aşa că, fă-i o favoare şi întoarce-te la cărţile tale,
tărâmurile tale de poveste, orice prostie ai scrie,
pentru că în această lume... lumea reală...
oamenii sunt răniţi.
Şi dacă se întâmplă asta,
o să-ţi pară rău că ai pus vreodată pasul pe această stradă.
Hei. Bună. Cred că maşina mea a fost furată.
Serios? Păcat.
Aşa că... poţi să o cauţi?
Desigur. Nu este nicio problemă.
Ce spui dacă... mă uit sub acest birou?
Nu...
M-am blocat.
Nu-ţi face griji, te voi ajuta eu.
Câţiva dintre noi încă mai ţinem la munca de poliţist.
Unii dintre noi încă mai vrem să ajutăm oamenii.
Apucă-te de treabă, Cercetaşule.
Şi ce s-a întâmplat, amice?
Maşină dispărută?
În regulă. Poftim. Completează asta.
Cât timp va dura?
Este dificil de spus.
Voi suna în zonele de sechestrare a maşinilor,
dar sincer vorbind... majoritatea oamenilor le găsesc
descompletate într-o parcare, pe undeva.
Aşa că cel mai bine ar fi dacă vei merge pe jos.
Da. Bine. Fie. Orice este necesar.
Trebuie să ies din acest loc.
Poţi să mă scoţi din asta, te rog?
Din ce?
Bea-mă.
Stai. Alice?
Eşti acea Alice? Din Ţara Minunilor?
Şi din alte locuri.
Ai avut o călătorie ciudată şi toată lumea află despre ea.
Ei bine, nu ştiu despre ce este vorba,
Alice din... unde vrei să fii,
- dar trebuie să mă întorc acum. - Nu.
Nu poţi să faci asta.
- De ce nu? - Pentru că asta nu este povestea ta,
Henry Mills.
- De unde ştii cine sunt? - Eu nu ştiu...
- dar Rumplestiltskin ştie. - Îl cunoşti pe Rumple?
Nu ai aflat până acum că bunicul tău îi ştie pe toţi?
El are grijă de tine.
Uite. Nu am timp pentru jocuri ale minţii.
Acesta nu este un joc, crede-mă.
Când nu este povestea ta...
se întâmplă lucruri rele.
Mă vei opri?
Nu.
Când se întâmplă lucruri rele...
vreau să fiu cât mai departe.
Uită această Cenuşăreasă
şi mergi acasă.
Când cineva are nevoie de ajutor, îl ajut.
Te-am căutat.
Spune-mi. Vreau să aud totul.
Maşina mea a fost furată.
Ce?
Nu ai ajutat şi la asta, nu-i aşa?
Desigur că nu.
Picioarele mele nici nu pot să atingă pedalele.
Dacă îţi aminteşti ceva, mă anunţi. Bine?
Stai. Unde pleci?
Să-mi caut maşina şi apoi să... merg acasă.
Dar eşti acasă.
Lucy, ascultă-mă.
Mama ta este foarte drăguţă
şi am sentimentul că nu ai cea mai uşoară viaţă
şi îmi pare rău pentru asta,
dar nu sunt eu acela care trebuie să te salveze.
Tot nu mă crezi.
Dar tu crezi mereu!
Nu pot să trec din nou prin asta.
Stai!
Nu s-a întâmplat imediat nici cu Emma.
Lucy, a fost doar o carte.
Nu eşti fiica mea.
- Dar cum poţi să ştii asta? - Pentru că ştiu.
- Acesta este blestemul. - Încetează, Lucy! Nu este un blestem!
Ştiu asta pentru că am avut o familie. Bine?
Şi am pierdut-o.
- Ce? - Am avut o familie.
Am avut o soţie şi un copil pe care l-am iubit mai mult ca orice pe lume şi...
Lucy, a avut loc un incendiu...
iar ei au murit.
Nu. Nu, acestea sunt amintirile blestemului.
Eu sunt fiica ta şi mama mea este soţia ta,
- precum şi dragostea ta adevărată! - Dar Lucy, ascultă-mă.
Aş da orice pentru o altă şansă la o familie,
- dar... - Nu ai nevoie de o altă şansă.
Noi suntem familia ta.
Te rog, trebuie să mă crezi.
Trebuie să o faci. De aceea nu poţi să scrii.
Aştepţi prima propoziţie perfectă,
dar nicio poveste nu este perfectă.
Trebuie doar să înceapă.
Îmi pare rău, Lucy, chiar îmi pare rău.
Urcă.
De ce? Unde mergem?
Să ne trăim povestea.
Pe toţi zeii!
La naiba!
Maşină proastă!
Nu este maşina, este blestemul.
Acesta vrea ca noi să rămânem aici.
Haide, puiule. Mergem pe jos.
Trebuie să recunosc. Când a sugerat tatăl meu această afacere delicioasă
ca pe o modalitate de a-mi găsi regina, am avut dubii.
Dar cine ar fi crezut că voi găsi o fată atât de uimitoare ca tine...
Nu mă recunoşti, nu-i aşa?
O fată simplă dintr-o familie simplă
pe care ai distrus-o.
Nu pot.
Mulţumesc. Nu vei re...
Nu ai reuşit niciodată să-ţi termini treburile, nu-i aşa, Cenuşăreaso?
Ce?
Acest prost a refuzat-o pe Drizella.
Fratele să mai tânăr...
este un bărbat care are gusturi bune.
El s-a îndrăgostit de fiica mea.
Am sperat să faci treaba murdară în locul meu,
dar cel puţin mai este un lucru pe care îl poţi face...
Gărzi!
Aceată femeie l-a asasinat pe Prinţ!
Henry.
Ia-mi motocicleta şi aşteaptă-mă acolo unde ne-am întâlnit prima dată.
Portalul spre tărâmul meu se deschide la miezul nopţii.
Vei fi în siguranţă acolo. Trebuie să pleci!
Opriţi acea fată!
Acea fată l-a ucis pe Prinţ!
Ai verificat parcările şi dezmembrările de maşini şi nimeni nu are maşina mea?
Da. Şi ţinând cont că sunt singurul care vrea să te ajute,
poate vei dori să nu mai fii atât de agitat.
Scuze.
Sunt de partea ta. Acordă-mi ceva timp.
Ofiţer Rogers, orice ai face poate să aştepte.
Doamnă Belfrey, ce pot să fac pentru dvs?
Găseşte-mi nepoata.
- Lucy a dispărut? - Domnule Mills, încă mai eşti aici.
Crede-mă, încerc să nu fiu.
Trebuie să-mi găsesc maşina.
Şi Jacinda a dispărut.
Presupun că nu ai nicio idee unde ar fi fugit,
nu-i aşa?
Nu.
Domnule Mills...
ştiu ce crezi despre mine,
dar îmi pasă de fetele mele.
Ai o modalitate amuzantă de a arăta asta.
Jacinda are tendinţa de a face greşeli,
dar dacă vrea să facă o viaţă mai bună
pentru ea şi pentru fiica ei,
nu poate să o facă dacă fuge de problemele sale.
Spune-mi ce ştii.
Îţi vrei maşina înapoi?
Ajută-mă să-mi găsesc fetele.
- Nu merg! - Lucy, nu.
Hei. Nu putem să rămânem.
Nu.
Ascultă, puiule...
Este ceva ce nu ştii.
Bunica vrea să locuieşti cu ea.
Pentru totdeauna.
Ce? De ce?
Nu contează.
Vezi acea insulă de acolo?
Acolo începe povestea noastră, Luce.
Acolo putem să avem un nou început.
Împreună.
Dar cum rămâne cu Henry şi distrugerea blestemului?
Ai o imaginaţie uriaşă şi minunată.
Şi ştiu de ce vrei să crezi în poveşti.
Pentru că viaţa este dificilă.
Trebuie să crezi în ceva,
dar de această dată,
poţi să crezi în mine?
Cred, mamă.
Cred în tine.
Lucy, vino aici. Acum.
Bunica ta este foarte îngrijorată.
Dar nu suficient de îngrijorată pentru a veni aici.
Cum ne-aţi găsit?
Domnul Mills ne-a spus despre mica ta fantezie cu o insulă.
El a încercat doar să ajute.
Nu este adevărat. El... nu ar face asta.
Adevărul doare mai multe decât ficţiunea.
Pentru că veni vorba...
Nu!
Ofiţer Rogers, poţi să pui asta în camera dovezilor?
Sau să scapi de ea, să o distrugi sau... nu-mi pasă.
A provocat destule probleme.
Este totul în regulă?
Da, totul este în regulă.
Au găsit-o?
Da.
Poliţiştii au găsit-o abandonată pe marginea drumului.
Nu a fost luat nimic. Nu este nicio pagubă.
Nu are nicio logică.
Ei bine, viaţa nu are niciun sens câteodată,
dar ai găsit ceea ce ai dorit, aşa că asta-i bine.
Pentru tine. Sper că a meritat.
Nu am cerut să fiu implicat în drama familiei tale.
La revedere, Henry Mills.
Şi multă baftă cu această a doua carte.
Cenuşăreasa!
Cenuşăreasa, sunt aici!
Cenuşăreasa?!
Da, ştiu. Am fost nebun să cred că va veni.
Ai înţeles.
Începe Operaţiunea Pantoful de Cleştar.
Bună, Cercetaşule.
Am auzit că trebuie să te felicit.
Despre ce vorbeşti?
Ai fost făcut detectiv.
Se pare că cineva are o zână păzitoare.
Doamna Belfrey trebuie să te placă cumva.
Haide. Te voi prezenta noului tău partener.
Aşa că îi spun derbedeului, "Dă-i drumul.
Mai arată-mi o dată degetul
şi îl vei culege de pe jos."
Şi a făcut-o?
Nu, dar tot i-am rupt degetul.
Hei, detective. Ai o livrare specială.
Fă cunoştinţă cu noul tău partener.
Este o plăcere...
detective.
Vom face o treabă bună împreună.
Nu.
Nu cred că îţi voi da barul meu astăzi.
Ce? Aveam o înţelegere.
Asta a fost ieri.
Şi ce s-a întâmplat astăzi?
Fiica ta vitregă...
Ea m-a inspirat.
Fugind?
Pentru că nu a cedat în faţa ta.
Eşti atât de obişnuită să refuzi oamenii
şi cred că a sosit momentul să vezi cum se simte când cineva te refuză.
Nu poţi să câştigi.
Poate că da,
poate că nu.
Astăzi... am văzut cum ai mărşăluit prin barul meu,
comportându-te ca şi cum ai deţine acest loc.
Şi ştii ceva?
Nu mi-a plăcut.
Şi am realizat că...
dacă semnez această bucată de hârtie, tu vei deţine acest loc.
Şi chiar nu-mi place asta.
Acesta este barul meu.
Este casa mea.
Este viaţa mea.
Desigur, a văzut şi zile mai bune,
dar asta nu înseamnă că nu va mai avea vreodată zile mai bune.
Şi doar pentru că viaţa nu este aşa cum o doreşti acum,
asta nu înseamnă că trebuie să o distrugi.
Am început să mă gândesc la
toate lucrurile pe care vreau să le fac şi să le am
şi văd că nu le fac sau le am.
Scuzaţi-mă.
Aceasta este intersecţia dintre strada 10 şi Oak, nu-i aşa?
Nu ar trebui să fie un cimitir chiar aici?
Din ceea ce ştiu, nu.
Este aşa de când îmi pot aminti.
Şi cum toţi cei din acest cartier
se pare că au renunţat
să-şi imagineze cum este o viaţă mai bună...
Dar dacă putem să recunoaştem faţă de noi
că ceea ce dorim este pe undeva...
atunci poate că vom reuşi să luptăm pentru asta.
Şi dacă facem asta... atunci suntem la jumătatea distanţei de a o obţine.
Acesta este lucrul despre oamenii din acest oraş...
Lucrurile pot să pară a fi...
fără speranţă.
Când, dintr-o dată,
cineva ne dă tuturor...
o aspiraţie.
A fost odată ca niciodată...
Pentru că primul pas către un nou început...
este să îţi imaginezi că este posibil.
Şi să fiu al naibii
dacă voi sta deoparte
şi să las o tirană ca tine...
să ne mai ia asta.
Acum, dacă mă poţi scuza...
Vei regreta asta, Roni.
Este un lucru îndoielnic.
Regretul nu îmi este caracteristic.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
Once Upon a Time Sezonul 07, ep 01-"Hyperion Heights"