Anterior în "Once Upon a Time"...
Vei abandona acest copilaş aici?
Singura modalitate prin care pot să scap din această închisoare,
este prin a lăsa un descendent al meu în loc.
Asta ai căutat?
Dar după tot ce s-a întâmplat, aş putea crede orice.
Acesta este raportul medicului legist în privinţa lui Nick.
Avocatul nostru care s-a dovedit a fi un ucigaş în serie,
a fost înjunghiat o dată în inimă... din interior.
Şi întrebare este, ce dracul se întâmplă în acest oraş?
Jacinda, conform acestui lucru,
Lucy a avut dreptate.
Sunt tatăl ei.
Ne vom găsi surorile în curând.
Şi atunci, sabatul celor opt se va reuni.
Cu mulţi ani în urmă...
Se va întuneca în curând.
Poate că ar trebui să ne întoarcem.
Yarrow, te rog.
Ai încredere în mine.
Vreau să-ţi arăt ceva frumos.
Dacă ne văd?
Ar trebui să plecăm.
Gothel, locul nostru nu este aici.
Uită-te la ele.
Ai mai văzut aşa ceva?
Vreau să ating ţesătura.
Vreau să ştiu cum se simte.
Cu ce scop?
Nu vor fi niciodată ale noastre.
Asta este lumea lor.
Pari a fi mama.
Dacă nu vrei să fii aici, poţi să mergi acasă fără mine.
Vei avea multe probleme.
Nu-mi pasă.
Bună?
Îmi pare foarte rău.
- Nu ar trebui să fiu aici. - Stai!
Ce a fost asta?
A fost magie, nu-i aşa?
A fost inofensivă.
Jur.
Vă rog să nu vă supăraţi.
Vă rog să nu spuneţi nimănui.
De ce să ne supărăm?
Nu am mai întâlnit până acum pe cineva cu magie.
Este incredibil.
- Majoritatea oamenilor sunt înspăimântaţi. - Nu suntem majoritatea oamenilor.
Credem că este frumos.
Poate că ne poţi învăţa într-o zi.
Da.
Da!
Aş fi încântată să vă învăţ magie.
Se pare că astăzi ne-am găsit o soră nouă.
Pe mine?
Da.
Dar ar trebui să-ţi găsim ceva decent de purtat.
Mâine, lordul Adriel organizează o petrecere.
El organizează cele mai elegante evenimente.
Trebuie să mergi.
Exact ceea ce aveam nevoie astăzi...
o vizită de la conducătoarea unui cult ciudat.
- Ai venit să-i vezi pe Rogers şi Weaver? - De fapt, am venit să te văd.
- Pe mine? - Da, pe tine. Mă vei ajuta,
pentru că am nevoie de cineva în poziţia ta.
Îmi pare rău, cucoană, nu sunt interesat.
Eşti sigur de asta?
Mi se pare că eşti foarte interesat.
Mi se pare că nu mă poţi refuza.
Ce ai nevoie?
Surorile mele sunt adormite
şi am nevoie de ajutorul tău pentru a le trezi.
A venit momentul să se întoarcă sabatul.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
Once Upon a Time-Sezonul 07, ep 19 "Flower Child"
www.subtitrari-noi.ro
Acum că suntem singuri, ar trebui să discutăm.
Acesta este real.
Nu.
Nu este.
Pentru că nu poţi fi tatăl lui Lucy,
pentru că noi doi, niciodată...
Poate...
Ai fost vreodată în Cabo?
Ştiu. Ştiu.
Mi-aş fi reamintit.
Totuşi, s-a întâmplat cumva asta.
Deci, trebuie să fiu un fel de...
Bine.
Dacă Lucy are dreptate?
Dacă este reală cartea mea cu nebunii?
Chiar crezi că eşti tatăl lui Lucy
şi, cumva, am uitat despre asta din cauza magiei?
Când te-am întâlnit în Hyperion Heights,
te-am iubit imediat.
- Henry. - Nu, pot să o spun.
Iubire la prima vedere.
Dar poate se întâmplă asta pentru că nu este iubire la prima vedere.
Poate tot ce am simţit s-a datorat faptului că deja ne iubeam.
Chiar crezi...
Da.
Cred că da.
Dacă sunt Cenuşăreasa, unde este rochia mea albastră?
Papucii mei de cristal?
Sunt nebună pentru că port această discuţie?
Nu ştiu de restul...
dar uite.
Este pantoful tău...
sau o parte din el. Noi i-am găsit.
Este doar o sticlă spartă.
Poate da, poate nu.
Poftim.
Ia asta.
Se întâmplă ceva?
Vei face asta pentru mine?
Poţi să nu ai idei preconcepute?
Doar încearcă.
Sabine mi-a trimis mesaj.
Drew nu a venit la muncă.
Trebuie să ajung acolo.
Are nevoie de un om la prăjit.
Hei. Hei.
Pleci pentru Sabine
sau din cauză că te-am înspăimântat?
Poate puţin din amândouă.
Poţi să-mi dai drumul de aici, te rog?
Locul meu nu este aici.
Ultimul individ care a fost închis în acest loc a murit.
Excelent. Atunci mă bucur că te grăbeşti, pentru că asta vreau să discutăm.
Am acceptat sugestia ta,
am verificat raportul medicului legist
şi nu are nicio logică.
Acolo spune că a fost înjunghiat din interior.
Ţi-am spus că Samdi era puternic.
Nu. Voi avea nevoie să descrii mai bine situaţia.
- Cum a făcut asta? - A folosit magia.
Magia.
Deci, asta este povestea ta.
Magia este reală, detective.
Magia este o poveste.
Da, aşa este. Nu este din acest tărâm,
unul fără magie,
dar câteva bucăţi din ea şi-a făcut drum până aici.
Cu cât accepţi asta mai repede,
cu atât este mai probabil să supravieţuieşti.
De ce crezi că Nick ucidea acele femei?
- A ţintit un cult. - Nu un cult.
Un sabat.
El vâna vrăjitoare.
Nu există aşa ceva.
Şi nu se poate ca un om să fie înjunghiat din interior.
Crede ceea ce vrei, detective,
dar se urzeşte un război
şi nimeni din acest oraş nu este în siguranţă.
Am făcut aşa cum ai cerut.
Le-am trezit.
În sfârşit.
Surorile mele, mă bucur să vă văd din nou.
Acum a sosit momentul să revendicăm ceea ce a fost odată al nostru.
Te-ai deghizat destul pentru o zi, fiică.
Scumpo, poţi să tânjeşti să fii altceva,
dar nu poţi nega ceea ce eşti cu adevărat...
O nimfă a copacilor, ca noi toţi.
- Fii mândră. - Da, mamă.
Am auzit că ai fost cu oamenii.
Yarrow.
Oamenii sunt creaturi nestatornice,
conflictuale şi iraţionale.
Dar cele pe care le-am întâlnit astăzi sunt diferite.
Nu le este frică de magie.
Nu eşti om,
indiferent cât de mult eşti atrasă de ei.
Scumpo, eşti natura veşnică,
ca toate cele de felul nostru.
- Crescută în... - Statornicia anotimpurilor.
Ştiu. Ştiu totul, mamă.
Am auzit totul.
Ceea ce este în faţa ta este o mare onoare.
Mantia de "Mamă" va fi a ta.
Dar vreau libertatea.
Când îţi voi preda mantia,
vei fi mama întregii magii din acest tărâm.
Asta este libertate.
Atunci de ce simte ca o închisoare?
Pentru că nu poţi exista cu familia ta
şi cu oamenii.
Deci, am posibilitatea să aleg.
Desigur...
dar eşti fiica mea
şi ştiu că vei fi înţeleaptă.
Trebuie să realizezi că singura variantă
este de a-ţi face datoria,
de a urma natura.
Prietena ta este drăguţă, Tilly.
- De unde îmi ştii numele? - Ştiu mai multe, nu numai numele.
Păcat
Şi eu ştiu cine eşti.
Faci parte din acel cult şi vreau să pleci din faţa mea.
- Vreau doar să discutăm. - De ce dracul aş vrea să discut cu tine?
Pentru că sunt mama ta.
Nu.
Nu este posibil.
Mama m-a părăsit cu ani în urmă.
Deci, fie eşti mincinoasă, fie un monstru.
Ce fel de femeie şi-ar abandona copilul?
Ştiu că am fost egoistă
şi nu există nicio scuză, dar lumea a fost...
A fost crudă cu mine.
Şi am devenit şi eu crudă.
Dar vreau să mă schimb.
Poate că, dacă m-ai putea ierta,
vei găsi liniştea.
Vei recăpăta ceea ce ţi-am luat.
Vei simţi că eşti dorită.
Deja sunt dorită.
Deja am oameni care ţin la mine.
Lasă-mă să ghicesc...
Roni nu îţi răspunde la apeluri?
Cum ai trecut de Monique?
Am intrat în apartamentul tău.
Încântătoarea Monique nu a fost nimic.
Nu ar trebui să te subestimez.
Şi de unde ştii că Roni nu-mi răspunde la apeluri?
Weaver a furat magia pe care i-ai dat-o pentru a-l trata pe Henry
şi până când nu va găsi o modalitate de a-l salva,
nu se va mai ocupa de nimic altceva.
Înşelată de cel mai vechi prieten al ei?
Da. De aceea sunt aici.
Dacă ai avut magie să-i dai o dată, trebuie să fie mai multă.
Trebuie să mai fie.
Dar acea magie,
ca toate lucrurile de pe acest tărâm,
a fost extrem de dificil de obţinut.
Imaginează-ţi că eşti un erou şi îl salvezi pe Henry.
Roni va fi cu adevărat recunoscătoare, nu-i aşa?
Mult mai mult decât dacă i-aş spune că nu ai vrut să ajuţi.
Eşti o adevărată şantajistă, nu-i aşa?
În regulă. Să văd ce pot să fac,
dar voi avea nevoie de ajutorul tău.
Ce trebuie să fac?
Găseşte ceva ce a venit cu blestemul,
un simbol al iubirii lui Henry şi a Jacindei.
Dacă faci asta, am putea să obţinem ceva magie din asta.
Pot să fac asta. Voi găsi ceva.
Bine, pentru că nu eşti singura
care vrea să fie distrus acest blestem.
Se urzeşte o furtună a vrăjitoarelor,
iar dacă vrem să supravieţuim,
voi avea nevoie de magie.
Vom avea nevoie cu toţii.
- Bună. Ce s-a întâmplat? - Asta!
S-a întâmplat această femeie.
Tocmai ce mi-a spus că este mama mea.
Pare a fi o nebunie, nu-i aşa?
Nu este cu mult mai mare decât mine.
Este ceva la ea.
Corect?
Pare a fi o nebunie, dar este ceva la ea.
Nu eşti singura care priveşte acum o nebunie.
Cercetez o crimă imposibilă
şi un lucru este în comun cu iluzia ta care nu este iluzie...
Eloise Gardener.
Deci, mă crezi?
Am învăţat să nu am dubii în privinţa ta.
Oriunde ne va duce asta, indiferent de câtă nebunie ar fi,
o vom rezola împreună.
Mulţumesc.
Mulţumesc foarte mult.
Savurezi asta?
Este mai mult decât am visat.
Bine. Va fi şi mai bine.
Am spus prietenelor mele totul despre tine.
Ai spus că ne vei învăţa magie, nu-i aşa?
Haide, Isla, nu poate să facă magie în faţa tuturor.
Desigur că nu, prostuţo, dar am locul perfect.
Te rog să spui că o vei face.
Ne poţi arăta puţină?
De ce nu?
Mereu am visat să fiu specială, ca tine.
Crezi că pot să fiu aşa?
Desigur.
Magia nu este atât de misterioasă pe cât cred oamenii.
Este peste tot, în jurul nostru, dacă ştii unde să cauţi.
Chiar şi aici, într-un astfel de loc?
Mai ales într-un astfel de loc.
- Vă voi arăta. - Nu trebuie să faci asta, Gothel.
Nu, e-n regulă.
Acestor plante le-ar prinde bine puţină magie.
Oamenii uită că ele sunt în viaţă, aşa ca ei,
probabil chiar mai mult,
pentru că nimic de pe pământ nu moare cu adevărat.
Acesta este secretul magiei.
Rădăcinile sunt chiar acolo şi aşteaptă doar să fie reînviate.
Este frumos, nu-i aşa?
Este frumos.
Ce păcat.
Ce faci?
Chiar ai crezut că dacă vei îmbrăca o rochie de bal,
asta te va face una dintre noi?
Ce se află sub această rochie?
Solzi?
Încetaţi!
Aţi minţit.
Eşti o anomalie.
Nu.
Sau poate că ai nevoie de o baie.
Nu! Nu! Nu!
Nu!
Asta...
arată mult mai bine pe tine, Gothel.
Acum poţi prinde rădăcini
într-un alt tărâm mult mai departe de noi,
pentru că orice ai fi,
locul tău nu este în lumea noastră.
Seraphina.
Să mergem.
Eşti Margot, nu-i aşa? Prietena lui Tilly.
Da.
Îmi cer scuze. Te cunosc?
Probabil că nu, dar am sentimentul că eu te cunosc.
Sunt o rudă apropiată a lui Tilly.
Serios?
Orice prieten al lui Tilly primeşte o băutură dn partea casei.
Vrei să încerci ceva din noul meniu "Dor de ducă"?
Este inspirat din cele mai bune băuturi pe care le-am gustat în călătoriile mele.
O listă impresionantă.
Asta este o băutură indiană?
Aşa este. Şi este făcută cu petale reale de trandafir.
Te zăpăceşte.
Ce ţară frumoasă.
Ei au aceşti copaci însufleţiţi
numiţi Arunchal Hopea.
Acum 20 de ani erau pe cale de extincţie.
Oamenii au crezut că vor face garduri bune.
Este îngrozitor.
Dar asta este ceea ce fac oamenii. Ei distrug lucrurile.
Am fost grădinar toată viaţa şi pot să spun sincer că
nu există un dăunător mai mare decât omenirea.
Nu îţi aminteşti asta, dar ne-am mai întâlnit.
Erai un om extrem de banal.
Nu ai fost de niciun ajutor.
De această dată, am un sentiment
că îmi vei da exact ceea ce am nevoie.
Ce dracul?
Eşti sigură că vrei să-l atragi pe Henry
în problema noastră cu Eloise Gardner?
A ajutat să fie rezolvat cazul criminalului cu bomboane şi a scris o carte despre magie.
- Trebuie să ştie ceva despre vrăjitoare. - Da,
dar dacă va crede că noi...
- Am înnebunit? - Da.
Bine ai venit în lumea mea.
Bună.
Care-i treaba?
Putem intra?
Am o problemă acum. Este urgent?
Nu eşti din nou pe fugă, nu-i aşa?
Astăzi nu, dar am aflat că mama mea ar putea fi Eloise Gardner,
iar ea poate fi vrăjitoare, liderul unui cult sau amândouă.
Iar Nick a fost ucis printr-o magie voodoo.
Cu alte cuvinte, da, este extrem de urgent.
Corect.
Da, bine.
Presupun că nu suntem singurii care am înnebunit.
Da. M-am gândit că ar putea fi reală cartea mea.
Sunt prea multe lucruri ciudate în Hyperion Heights pentru a continua să le ignor.
Am văzut odată o fotografie în care eram la vârsta de opt ani, alături de Roni,
care nu poate fi explicată.
Am...
acest breloc cu lebădă.
Ceaşca de ceai a lui Weaver.
Este o copie exactă ca cea de la pagina 147 din cartea mea.
Real sau nu, tot nu avem răspunsuri
referitoare la planul lui Eloise.
O întrebare. Dacă Eloise chiar este o vrăjitoare,
de ce nu foloseşte magia?
Pentru că, pe un tărâm fără aceasta, probabil că nu are suficientă.
În cartea mea, cu cât vraja este mai mare,
cu atât este necesară mai multă magie pentru a o arunca.
Deci, oricare ar fi sursa magiei pe care încearcă acest sabat să pună mâna,
dacă le vom împiedica să o obţină,
probabil că le vom opri,
oricare ar fi planul lor.
- Da? - Ştii povestea despre sabatul
pe care îl cercetai? Tocmai ce am obţinut o pistă care ar putea ajuta.
A fost văzut un grup de femei dubioase care au intrat în cinematograful Hyperion.
- Sper să ajute. - Să obţii o pistă reală astăzi...
nici nu-ţi închipui. Mulţumesc.
Tocmai ce am obţinut un pont despre Eloise.
Trebuie să fie cercetat.
Te însoţesc. Logica ta şi lipsa logicii mele
ar putea rezolva asta.
Eşti bine? Dacă doreşti, te pot duce acasă.
Dacă Eloise Gardener este acasă?
Mereu mi-am dorit o mamă,
dar ea nu mi se pare a fi genul de persoană care să te ducă la culcare.
Doar pentru că biologia spune că cineva este o mamă,
asta nu o şi face să fie una.
Şi oricare ar fi adevărul, Til, te voi ajuta să-l descoperi.
Dacă teoria blestemului expusă de Henry este corectă,
atunci mulţi oameni sunt aproape de adevăr
şi nici nu ştiu asta.
Este crud...
să fii atât de aproape de fericire şi să fii ţinut atât de departe de ea.
Ce te-a făcut să fii atât de nostalgică, Luce?
După toate cele întâmplate,
Nick să nu fie ceea ce părea...
este drăguţ să ne amintim cine suntem.
Pentru ce este "BL"?
Înainte de Lucy.
Crede-mă, nu este nimic acolo pentru care să-ţi faci griji.
Care este motivul real?
Adevărul este că, nu caut lucruri
să mă ajute să uit de faptul că Nick era tatăl meu.
Caut lucruri care să spună că acesta este Henry Mills.
Ştiu că pare a fi imposibil,
dar odată m-ai dus la o barcă şi mi-ai spus să cred în tine,
că am putea fugi împreună, şi am făcut asta.
Acum îţi cer să faci acelaşi lucru.
Crede alături de mine că este posibil acest lucru.
Bilete la concert.
Hopper, broscuţa mea.
Un tricou vechi de la... Bunica.
Este de la un restaurant din locul în care a crescut Henry.
Pot paria că l-a luat cu el în pădurea fermecată.
- Ce este asta? - Nu am văzut-o niciodată.
Este pantoful de cristal.
Am ştiut asta! Eşti Cenuşăreasa!
- Hei, ştiu că poate fi puţin plictisitor. - Nu.
Este interesant.
Pot să nu fac nimic alături de cineva.
Totuşi, îmi este puţin foame.
Mulţumesc.
Şi mai bine.
Pentru tot.
Pentru că ai avut grijă de mine astăzi, pentru că m-ai lăsat să locuiesc cu tine.
Nu ştiu cum am putut să fiu atât de norocoasă
să fii atât de drăguţ cu o străină ciudată ca mine.
Iat-o.
Aşteaptă aici.
Nu stau nicăieri.
Yarrow?
Yarrow!
Mamă!
Yarrow!
Unde sunteţi?!
Este prea târziu.
Au venit oamenii.
- Au distrus această dumbravă. - Nu.
Fiecare legănat al topoarelor,
fiecare atingele a torţelor,
au luat spiritele surorilor tale una câte una.
Tot ce ai spus despre oameni
a fost adevărat.
Şi am eşuat în faţa ta.
Nu.
Nu, draga mea, nu ai făcut-o.
Natura îşi urmează cursul ei,
iar acum tu eşti Mama.
Şi deţii
o sămânţă foarte puternică de magie în tine.
Vor plăti.
Vor plăti cu toţii.
Nu.
În schimb, vei găsi un loc pentru a creşte din nou.
Asta este responsabilitatea ta acum.
Aminteşte-ţi pentru ce ţi-a fost destinat să înfloreşti.
Fiica mea,
toate mamele ştiu
că numai bunătatea poate purta fructe dulci.
Mamă.
Mamă?
Mamă.
Mamă!
- Ce faci aici, amice? S-a întâmplat ceva? - Nu s-a întâmplat nimic.
De fapt, totul merge aşa cum era planificat.
Hei! Unde o duceţi?
Într-un loc în care adevărul va fi dezvăluit, în sfârşit.
Îţi jur, Eloise, nu voi lăsa ca insigna să mă oprească
- să te ucid dacă îi faci rău acelei fete! - Îmi spui Eloise?
Numele meu este Mama Gothel şi nu-ţi face griji, detective,
Tilly nu este cea căreia îi voi face rău.
Nu!
Te-ai întors.
Cred că a ajuns ceva noroi pe rochia ta.
- De ce ai făcut-o? - Pentru că erau anomalii,
ca tine.
Mama mi-a spus să nu-mi uit niciodată rădăcinile
şi mulţumită ţie, nu o voi face niciodată.
Nici nu voi uita oamenii care le-au ucis!
Tu...
Nu. Nu.
Mi-ai ucis familia.
Nu, nu, te rog.
Te rog, nu.
Te ro...
Tu.
Sunt ca tine,
dar eşti mai curajoasă decât aş fi putut să fiu eu vreodată.
Am ascuns cine eram, pentru că mi-a fost teamă că vor veni după mine.
Nu mai trebuie să-ţi fie teamă.
Vino alături de mine.
Vino alături de mine!
Nu o să-ţi mai fie frică din nou.
Vin gărzile.
Ar trebui să plecăm.
Nu.
Nu vom fugi, nu ne ascundem,
nici nu vom mai distra vreodată aceşti oameni murdari.
Toţi trebuie să plătească!
Ai fost pe urmele lucrurilor de foarte mult timp, detective.
Punând întrebări, cercetând,
gândindu-te la parada persistentă a imposibilului.
Te poţi linişti
pentru că ai avut dreptate...
Suntem vrăjitoare.
Cel puţin nu trebuie să-ţi faci griji pentru un cult.
Eşti o ruşine pentru insigna ta.
- Lasă-ne să plecăm. - Nu, copila mea.
Nu pleci nicăieri, cel puţin până când ne vei ajuta să aruncăm vraja.
Hei.
Va fi bine, Tilly.
Chiar nu-mi place aici.
Pentru că încă nu ai acceptat cine eşti.
Chiar îmi pare rău că nu am văzut asta mai devreme,
cât eşti de specială.
A trebuit să ştiu că erai ca noi,
iar lucrurile ar fi fost foarte diferite pentru tine.
Mama ta are un dar în a găsi persoanele speciale...
proscrişi, exilaţi.
Am fost prima pe care a recrutat-o pentru sabatul ei.
Un sabat care va fi în curând în spatele gratiilor.
Nu îl asculta.
Noi suntem familia ta,
iar familia se ajută.
Aşa cum l-ai ajutat pe tatăl meu?
Tu l-ai ucis!
Tatăl tău este chiar în faţa ta.
Aşa este.
Iubirea pe care o simţi este reală, doar că nu îţi aminteşti de asta.
Ai fost născută din ambele părţi ale oglinzii,
a mea şi a lui şi ştii că este adevărat.
Vreau doar să te ajut să afli
de care parte aparţii.
Lasă umanitatea în urmă.
Alătură-te surorilor tale şi voi fi mama pe care ai dorit-o mereu.
Orice ai fi,
nu eşti mamă pentru mine.
Dacă nu vei ajuta să arunci vraja pentru mine,
poate că o vei face să-ţi salvezi tatăl.
Îmi pare foarte rău.
Nu am ştiut.
Acesta a fost ultimul refugiu a magiei din acest tărâm.
Toţi cei pe care i-am iubit erau aici.
Am făcut doar să plătesc pentru rănile pe care le-au lăsat oamenii aici.
Asta ai făcut.
Câţi sunt morţi?
Toţi.
Am curăţat terenul.
- Zeii să ne ierte. - Nu este nimic de iertat.
Nici nu este permanent.
Câţiva oameni proşti, detestabili, vor eşua la ţărm,
târându-se din nou spre umanitate.
Şi aşa cum este calea lor,
totul va fi mai rău.
M-am cutremurat la gândul ce civilizaţie distructivă
vor crea ulterior.
De această dată, o vor face singuri, într-o lume rece,
pentru că acum au creat ceva
care nu a mai existat niciodată...
Un tărâm fără magie.
Vor fi singuri? Noi unde vom fi?
Asta ne va duce pe un alt tărâm.
Vom găsi alţii ca noi, iar când momentul e potrivit şi vom fi suficient de puternice,
ne vom întoarce.
Dar ai spus că se vor întoarce şi oamenii.
Atunci vom curăţa tărâmul încă o dată şi ne vom revendica casele.
Îmi pare rău, Mamă.
Nu am înţeles ce era de pierdut.
Şi nu îmi voi uita rădăcinile.
Ştiu exact unde să merg pentru a le reface.
Să mergem, Seraphina.
Un tărâm fără magie Cu mii de ani mai târziu...
Îmi amintesc de asta.
Asta este!
O altă fărâmă de magie rămasă în urmă.
Cât de puţin a lăsat omenirea...
Doar boarfe şi zdrenţe.
A sosit momentul să schimbăm asta.
Oamenii, chiar şi atunci când sunt frumoşi,
sunt otrave.
Ce faci?
Iau o altă fărâmă de magie.
Şi este amuzant, pentru că mă fac înţeleasă.
Pot să iau puţin sânge
sau aceste vrăjitoare pot să ia totul.
Deci, îţi voi cere din nou.
Vrei să mă ajuţi
sau vrei să-l vezi murind?
Nu o face, Tilly.
Aşa mai merge.
Şi când vei vedea frumuseţea a ceea ce vom aduce înapoi,
nu te va deranja costul plătit.
Avem tot ceea ce ne trebuie.
Să începem.
Ei bine, eşti o fată plină de resurse.
Deci, ce vom face în continuare?
Îl vom lipi şi ea se va încălţa cu el?
Asta este o poveste veche şi încântătoare, dar nu aceea pe care o spunem.
Scopul nostru nu este de a salva o dragoste,
suntem aici pentru a salva viaţa unui om.
Asta seamănă cu focul.
Asta este otrava din corpul tatălui tău.
Dacă putem să o scoatem,
el nu va fi rănit atunci când blestemul este rupt.
Dacă funcţionează asta, mergi imediat la părinţii tăi
şi pune-i să rupă blestemul.
În sfârşit va fi sigur să facă asta.
Iar dacă Gothel aduce ceea ce cred,
cu toţii avem nevoie să fim întregi şi conştienţi.
Da!
Ce dracul?
Alo?
Henry, noi l-am găsit.
Am găsit pantoful.
Cele două părţi s-au potrivit.
Henry, pantoful este real.
Mi-aş fi dorit să pot să-ţi arăt, dar Lucy a fugit undeva cu el.
Dar cred că acestea sunt veşti bune, nu-i aşa?
Cu excepţia că Lucy a fugit cu pantoful stricat,
da.
Da, cred că sunt veşti foarte bune.
Nu poate să fie real.
Sau poate fi?
Ne-am întâlnit în altă lume?
Într-o poveste?
Se întâmplă să ştiu multe despre această poveste
şi încă lipseşte un element vital.
Stai.
Încă nu sunt ea.
Am amintiri pentru o viaţă a Jacindei,
o mamă singură
care nu a crezut că va mai avea vreodată dragoste în viaţa ei.
Şi că Jacinda vrea să-l sărute pe acest Henry.
Este în regulă?
Este mai mult decât în regulă.
Da!
Nu îmi amintesc nimic din cealaltă viaţă.
V-aţi sărutat?
- Da. - Lucy.
Nu este niciun lucru magic, niciun... niciun puls.
Blestemul nu a fost rupt.
Nu a funcţionat.
Nu înţeleg.
Ridică mâinile.
Iubirea veche... sânge de la tatăl tău.
Noua iubire...
sânge de la femeia cu care doreşti să-ţi petreci viaţa.
Ce? Margot?
- Ce ştii despre Mar... - Linişte.
Iubire trădată...
Cheia către dumbravă, ce ar trebui să fie dreptul din naştere al fiicei mele.
Deci, ce ar trebui să se întâmple?
- Am vrut să... - Te rog să nu faci asta, Tilly.
Sunt doar o singură viaţă.
Dacă sunt cu adevărat tatăl tău,
atunci îţi cer ca tată,
nu face asta.
Simt că este adevărat.
Eşti tatăl meu.
De aceea trebuie să fac asta.
Nu pot fi vinovată pentru că te ucid.
Vrăjitoarele naturii, cuvintele nemaiauzite,
dorinţele noastre fără valoare, mai rău decât murdăria.
Până aflăm ce merităm
să transformăm durerile noastre în focurile tale.
Dorinţele noastre cele mai pure ies acum la suprafaţă.
Vechi pentru odaia copiilor, întunecat pentru biserică.
Închide cercul.
Curăţă pământul.
Apucă-ţi mama de mână, dragă.
Fac parte din familia ta.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
Once Upon a Time-Sezonul 07, ep 19 "Flower Child"
www.subtitrari-noi.ro