Dle senator Blake, două vorbe?
Nici măcar una.
V-aţi opus cazinoului,
ca fiind o trăznaie de-a lui Wilkes.
De ce n-aţi venit la vot?
O urgenţă în familie.
Sunt zvonuri de un pact cu Wilkes.
Zvonuri? Aşa faceţi acum jurnalism?
Vă dau ocazia să lămuriţi lucrurile.
Chiar trebuie să chem paza?
O declaraţie! Atât!
Declaraţia mea?
Poftim!
Îmi bag picioarele în ea de presă!
Angie, cheamă poliţia.
N-o să-i placă cum va arată la TV diseară.
Chiar trebuie să sun?
Bine, plecăm.
E domeniu public, presa are dreptul...
O, Doamne!
- Ai văzut? - Da, intră.
E difuzată non-stop.
Iar jurnalista întreba de proiectul nostru.
- Întreba de tine. - Da.
M-a sunat deja pentru declaraţii.
Ce ai zis?
Ce să zic? Că e o tragedie.
Şi că mă rog pentru familia lui.
Blake avea probleme cu depresia. A fost internat.
Nu ştia nimeni.
E trist, dar uneori persoanele deprimate se sinucid.
Cu asta îl aveai la mână?
Cu un dosar psihiatric?
În genul lui de slujbă nu e loc pentru secrete.
Ştii bine.
Îţi fac o cafea.
Ce e asta?
Nu eram încă pregătit să-ţi povestesc, dar...
E cazinoul nostru.
Da, plus un hotel de 300 de camere, un mall şi spaţiu verde.
Ştiam eu că va mai fi ceva.
Aşa e în afaceri, Wendy.
Ai vorbit cu cuplul Snell? E terenul lor.
- Contez pe tine. - Greşeşti.
Soţii Snell sunt oameni mândri. N-o să vândă niciodată.
- N-au auzit oferta mea. - Nu contează.
- Mai sunt posibilităţi... - N-avem ce discuta.
Asta e ce vreau!
Şi nu vreau să ne certăm.
Tu şi soţul tău aveţi nevoie de cazinou. Îl pot livra sau opri.
Nu poţi intra aşa.
Dacă mă îmbrăcam?
Crezi că pot să văd ceva care să mă şocheze?
Trebuie să te vezi cum dracu' te angajezi!
Îmi pare rău că am dat în tine.
Vorbeşti ca fratele tău.
Trebuie să mă reacomodez în societate.
N-am nicio scuză.
Mă ierţi?
Vrei să vorbim despre casa şi rahaturile alea?
Te ascult.
Nu.
Ai dreptate.
Nu e de nasul nostru.
Evident, acum nefiind în sezon,
e muncă de întreţinere.
Ar trebui curăţate streşinile
şi căsuţele ar trebui vopsite.
Nici docul nu-i pregătit de iarnă.
O furtună de gheaţă va fi costisitoare.
Da, ai dreptate.
Sunt de acord cu toate astea. Când poţi să începi?
Slujba nu mă interesează.
Muncă manuală, recondiţionare, acoperişuri...
Ai făcut vreodată aşa ceva?
- Ruth mi-a zis că vrei o slujbă. - Nu.
Vreau un salariu şi un angajator ca să întrunesc condiţiile eliberării.
Înţeleg. Şi vrei să ţi le dau fără să munceşti?
Mi se pare corect, la câte a făcut fiica mea pentru tine.
Nu cred că pricep.
Eu zic că da.
Am fost condamnat pentru patricid. Ştiu cuvântul din biblioteca închisorii.
Dar cum dracu' se zice când o fată îşi ucide unchii?
Îmi pare rău că nu ţi-a mers aici.
M-aş mai gândi la propunere, în locul tău.
Nu e nevoie.
Cea cu voal, care iese din Escalade, e Elena Del Rio.
Arhiepiscopul Mexicului binecuvântând-o.
Jorge Mendoza şi alţii intrând în catedrală.
Nu există cadavru,
dar sigur e liturghia de pomenire a lui Del.
Structura financiară, agent Evans?
Am progresat puţin.
Acum ştim că Paradise LP, o companie din Delaware,
e deţinută parţial de compania cu acest număr,
numită aici El Diablo,
din Mexico City.
Şi celălalt proprietar?
E întrebarea crucială.
A fost un flux mare de capital din Bermude,
prin Singapore şi Panama.
Traseu ce sperăm să ducă la Martin Byrde.
- Dle agent Petty? - Am un nou informator bun.
Cu ce e mai bun ăsta?
În afară că nu e mort.
E mai aproape de Byrde. Are mai mult acces la registre.
Noua cronologie?
O lună până obţinem mandatul. Maxim două.
Dle agent Evans, eşti de acord?
Pare posibil în două, trei luni.
Fă o treabă mai bună ca până acum.
Ne vedem peste o lună.
Mersi de sprijin.
La căcaturile în care ne bagi, ai noroc că nu ţi-am zdrobit genunchii.
Ce mai aştepţi? Du-te după ei.
Ce-a fost în mintea ta
când i-ai zis tatălui tău de Russ şi Boyd?
N-ar fi bine, dacă vrei să scapi basma curată,
să nu spui nimănui?
Nu ştiu, Marty. Dacă spui tu...
Cred că am chiulit de la ora aia.
Mă şantajează cu asta acum,
deci vreau să ştiu de ce i-ai zis.
Şi-a dat seama singur.
- Cum? - Nu ştiu, dar a făcut-o.
Şi cum ai justificat uciderea fraţilor săi?
I-am spus adevărul. Bănuiam că Russ e turnător.
Ce tot spui?
I-am găsit un microfon în rulotă. Nu era acolo din greşeală.
Ai găsit un microfon în rulota lui?
Şi nu te-ai gândit să-mi spui?
E mort, ce dracu'!
Bine, dar cei cu care colabora,
dacă nu i-ai ucis şi pe ei, sunt încă aici.
E cineva?
Deschidem de-abia la 13:00!
E cineva aici?
Puşlamalele astea au obiceiul să vină mai devreme.
- Un Black Label cu gheaţă, Calvin? - Ruth.
Hei, Ruth!
- Sunteţi Martin Byrde? - Da.
Vă închidem localul conform Statutului 573537 din Missouri.
"Plan de evacuare eronat"?
Pericol de incendiu. Lipsa ieşirilor de siguranţă.
- Mutăm mesele. - Spuneţi-o comisiei de reglementare.
Jumătate din căsuţe n-au izolaţie ignifugă.
Şi cu docul sunt temeri,
după decesele recente.
Cablarea a fost reparată a doua zi.
- Care e problema? - Nu de personalul autorizat.
Sunteţi proprietarul?
În documente apare numele Rachel Garrison.
Da. Ea e plecată, dar eu sunt partener.
Partener din umbră...
Întoarceţi-vă acolo. Am nevoie de dra Garrison.
E plecată, dle...
ANCHETĂRI INCENDII
Eu zic s-o sunaţi.
Rămâneţi închişi până nu ne contactează.
Nu putem deschide? Staţi! N-am cum să dau de ea...
Tuck...
ai mai vorbit Rachel recent?
Au venit şi la firma de pompe funebre?
Cică: "Nivel ridicat de dioxină şi mercur în sol."
Înseamnă că...
Nu-i coincidenţă. Suntem în vizorul cuiva.
Colaboratorii lui Russ Langmore?
E cineva sus-pus. Trei agenţii de stat în acelaşi timp?
Nu sunt soţii Snell. Nu e mafia din Kansas. N-au motive.
Dar Wilkes?
Wilkes?
Şi-a dezvăluit intenţiile. N-am fost prea receptivă.
Ce pretenţii are?
Vrea să ridice un hotel şi un mall lângă cazinou.
Nu vor accepta soţii Snell.
Asta i-am şi spus. Apoi ne-a ameninţat.
O să blocheze sute de mii de dolari, bani gheaţă.
Cum le explic celor din Chicago şi soţilor Snell?
- N-o să fie încântaţi. - Putem deschide altă afacere.
Unde?
Cred că am eu ceva.
Îţi mulţumesc, Ruth. Dar trebuie s-o punem pe asta pe roţi.
Wendy, du-te la Wilkes şi vezi dacă rezolvi ceva.
- Eu mă duc să negociez cu Snell. - Trebuie să luăm copiii.
Ce... La dracu'!
Nu văd de ce trebuie să plătesc pentru un nouă.
Ţi-am scris o lucrare de nota nouă. Ai media şapte.
Dacă treci de la şapte la zece, bate la ochi.
Dăm toţi de dracu' şi-mi distrugi afacerea.
Vreau zece la proiectul de istorie.
- Unde e sora ta? - La Wyatt.
E un nou prieten?
Oarecum.
Cu ce pot să te ajut?
Bună, Taylor.
Ultima oară erai cu gura mare,
pretinzând să-ţi aduc eu barca.
N-am venit pentru asta. Am o propunere de afaceri.
Am auzit că ai probleme cu banii. Vreau să investesc în afacere.
Şi eu îmi făceam griji că n-o să poţi achita reparaţiile bărcii.
Cred că e ziua mea norocoasă.
Lucrez la o firmă: Marty Byrde Enterprises.
El vrea să investească.
Vorbeşti serios?
Reazemele astea au putrezit şi s-au îndoit.
Şi pun pariu că n-ai bani pentru un dig.
- Nu-mi trebuie. - Te înşeli amarnic.
O să ai o groază de iahturi bengoase pe aici, toată vara.
Nici nu pot opri pentru benzină, dacă n-ai un dig.
Iar noi o putem rezolva cu digul şi cu restul.
Nu e de vânzare, Ruthie.
Nu vrem să cumpărăm.
Vrem doar să injectăm capital în ceva ce ştim că poate fi modernizat.
Ai barca în spate.
Le zic băieţilor să te pună să plăteşti înainte să-ţi dea cheile.
Doamne, ce mai e acum?
Jonah, du-te imediat în cameră.
Jacob. Darlene.
Ne-ai lăsat un mesaj.
Nu era nevoie să veniţi personal. Bună!
Părea ceva important.
Auziţi? E frig. De ce nu mergem în casă să discutăm?
N-are nicio legătură cu tipul care a venit la noi
vrând să ne transforme terenul într-un parc tematic, nu?
Ştii ce zi e azi?
Nu.
Precis băiatul ştie.
- Prima zi de vânătoare. - Jonah, du-te în casă.
N-am ratat nicio zi în 50 de ani.
Şi n-am să încep acum.
Martin, eu propun să vii cu noi în pădure,
ca să discutăm între patru ochi.
Să lămurim unele lucruri.
E o puşcă Remington 700?
Da.
Lunetă Nightforce. Vânezi, băiete?
Nu, nu vânează.
Mi-ar plăcea.
Hai!
Tot ce trebuie să faci e să-ţi pui vesta.
Noi avem de vorbit afaceri, iar el are teme de făcut.
Ba n-am.
E destul de mare să stea cu noi.
Jonah, dragule, nu te duci nicăieri.
Vă supăraţi dacă vin şi eu?
Noi ne mişcăm cam repede, bătrâne.
Nu dacă tot trăncăneşti.
Să mergem.
Ţi-a închis afacerile. Deci banii noştri sunt blocaţi.
Da, provizoriu.
Inacceptabil.
Ştiu. Wilkes ne trimite un mesaj.
Ar trebui să-i trimiţi şi tu unul.
Unii reacţionează doar la un anumit gen de presiuni.
Da, dar o să avem nevoie de Wilkes,
să treacă proiectul de lege de comisia pentru jocuri,
aşa că poate găsim o cale de mijloc.
Nu mai vând pământ, Martin. Am sacrificat destul.
Jacob, dacă omoară proiectul, ne afectează pe toţi.
Nu se poate negocia totul.
Trebuie să mă opresc.
Stai aşa.
Buddy, te simţi bine?
- Eşti bine? - Foarte bine.
- Ai obosit? - Nu.
- Ne apropiem. - Bun.
- Linişte. - Bine.
Gata?
Chestia e, Martin,
că duşmanii tăi sunt acum şi ai noştri.
Îţi mulţumesc, dar nu e cazul să faci nimic. O rezolv eu.
Ai 24 de ore. Dacă nu-l convingi tu, o facem noi.
Nu prea cred în chestiile astea.
Nu strică să-ncerci.
Când se întorc?
Depinde.
Linia inimii e puternică.
Căsătorie îndelungată.
Cerculeţul de aici indică episoade de tristeţe.
- Aşa e în orice căsnicie. - Aşa e.
Sunt două întreruperi în linia vieţii.
Şi...
Asta e tot.
Ce e?
- Ce ai văzut? - Ce contează?
Nu crezi în chestiile astea.
Hai, nu poţi face asta! Ce ai văzut?
Ai pierdut un copil.
Ce cerb frumos!
Nu. Lasă-l pe băiat să-l doboare.
Nu e nevoie s-o faci. Nu te simţi obligat.
Prima pradă a băiatului tău. Noi credem în sânge.
Nu, nu vrem sângele. Mulţumim.
Ar fi o lipsă de respect faţă de cerb.
E în regulă, tată.
Coapsele mele îmi par perne.
Cum de n-ai încercat deloc să mă săruţi în astea cinci luni?
N-am chef să fiu povestea pe care s-o spui
la vreo petrecere, doar ca să...
Ca să demonstrezi că ai avut şi perioade nasoale în viaţa ta.
Doamne! Nu se mai vede nimic aici, la dracu'!
Ar trebui să-ţi scrii eseul.
Îl am în cap.
Ne laşi o clipă?
Da.
Fata aia nu trebuie să-şi facă griji că va intra facultate.
Tăticul ei poate dona o bibliotecă sau altceva.
Nu-i şi în cazul tău.
Îmi dau perfect seama de situaţie, Ruth.
Trebuie să dai din coate, Wyatt,
şi să-ţi croieşti drum.
N-am ce să le spun oamenilor ca să mă vadă cu alţi ochi.
Atunci fii cine vor ei! Prefă-te! Nu ştiu... minte!
Dar scrie eseul, da?
Unde te duci?
Îl scriu. S-o duc pe Charlotte acasă.
Nu, eşti ameţit.
Există drumuri ascunse.
Dnă Byrde.
Vreau să vorbesc cu Charlie.
Nu e în oraş.
Nu-mi răspunde la telefon.
Deci nu vrea să vă vorbească.
Nu vă supăraţi, dar am de terminat o treabă...
El ne închide afacerile?
- Nu ştiu la ce vă referiţi. - Mănânci rahat.
Ne presează să-i convingem pe Snell să-i vândă terenul.
- Şi-au schimbat răspunsul? - Nu e posibil.
Dl Wilkes crede că nimic nu e imposibil.
De-aia are atâta succes.
Se poartă ca un copil răsfăţat.
O să-i transmit mesajul.
NICIO CAMERĂ LIBERĂ
Tuck?
Bună!
Ai mult tupeu să mă chemi înapoi aici.
- Eu am tupeu? - Exact.
Mi-ai furat 300.000 de dolari, Rachel.
Pe care i-am găsit în peretele meu.
Crezi că mi-e frică să le spun asociaţilor că le-am pierdut banii?
Ai vrea să fii spânzurată de un pod?
Du-te dracu', Marty!
Stai puţin! Rachel!
Nu le spun nimic,
dacă mă ajuţi să pun iar în funcţiune locul ăsta,
fiindcă inspectorul nu vrea să aibă de-a face decât cu tine.
Bine? Te rog.
Şi vreau să fii reprezentatul nostru în faţa anchetei.
Cine te anchetează?
Comisia pentru jocuri. Deschid un cazinou.
Normal.
Profiţi de dependenţi şi ţărănoi.
Am venit doar pentru că m-a rugat Tuck...
- Bine. - ...ca să nu-şi piardă slujba.
L-ai ameninţat?
Sigur că nu.
Nu deosebeşti minciuna de adevăr, nu?
O, Doamne!
M-ai speriat.
Nu puteam să dorm.
Eşti bine?
Să ştii că...
am fost doar o dată la vânătoare când eram mică.
N-am putut să mă mai merg după aia.
De ce mi-ai cerut să-l omor pe omul ăla?
Ai dat din cap să apăs pe trăgaci, şi am făcut-o.
Scumpule, credeam că o să ne omoare.
Dacă aş fi făcut-o, m-ai fi considerat un ucigaş?
Nu.
Ţi-aş fi mulţumit pentru curajul tău incredibil.
Pot să mai stau puţin treaz?
Să rămân şi eu cu tine?
Bine, dar weekendul e singura perioadă
în care clubul face bani, în afara sezonului.
Dacă nu veniţi iar în inspecţie, nu primim autorizaţia,
nici licenţa de funcţionare, deci nu putem redeschide,
aşa că ne putem întâlni oricând doriţi.
Perfect. Mulţumesc.
Dobitoc!
- Salut! - Bună! Wendy Byrde?
- Da. - Janet Rayner de la KZYO News.
Ştiu cine sunteţi.
Voiam să vă întreb ceva
despre Charles Wilkes şi Tim Blake.
Îmi pare rău, n-am ce să vă spun.
Aţi lucrat cu Wilkes la o lege a cazinourilor?
N-avem o relaţie oficială cu Wilkes.
Neoficial, aţi făcut lobby împreună.
N-am nimic de comentat.
Putem vorbi fără să citez sursa sau neoficial.
Nu vreau să fiu nepoliticoasă,
dar ar trebui să plecaţi.
Ştiaţi că văduva lui Tim Blake
îi intentează proces lui Wilkes pentru omor din culpă?
Nu se poate!
Va anunţa asta la înmormântare.
Era diagnosticat cu depresie.
De unde ştiţi?
Vă mulţumesc că aţi venit.
"Solicitantul creditului acceptă plata onorariului unui avocat.
A nu se semna.
Dacă este..."
Mă informam şi eu.
Da, ca să te muţi.
Vrei să mă minţi, fato. Bine, te înţeleg.
Dar te minţi pe tine
şi îi impui capul cu prostii lui Wyatt.
Facultate.
Am o slujbă adevărată, tată, la un birou, cu responsabilităţi.
Zi-mi ce te-au rugat să faci în afară de treburile lor murdare.
Eşti o Langmore, fetiţo. Duci povara acestui nume.
Cum o ştiu eu, o ştie şi restul lumii.
Se pare că singura care nu înţelege... eşti tu.
Ai venit să deschizi un cont bancar.
Ştiu că ar trebui să fie un adult de faţă dar mama e ocupată.
Mi-a dat hârtiile astea şi a semnat formularele.
Bine.
Se pare că dosarul e complet.
Completat corect.
O s-o sun pe mama ta pentru confirmare.
- Care e numărul? - O am la apelare rapidă.
Alo?
Bună ziua. Sunt Connie, de la bancă.
Bună ziua! Aş fi venit eu,
dar aştept cu câinele la veterinar.
Are permisiunea mea.
Şi suma de 5.000$ e corectă?
Da, e corectă.
Bine, vă mulţumesc.
Mama ta pare de treabă.
Aşa e în weekend.
Ai paşaport?
Da.
Pe ce nume deschidem contul?
Pe al meu. Michael Fleming.
Bună ziua! O caut pe dna Blake.
Eu sunt Susan Blake.
Dnă Blake, îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Am venit să vă transmit condoleanţe. Sunt Wendy Byrde.
- Bună! - O budincă din cartofi şi carne.
Mulţumesc. Eraţi prietenă cu Tim?
Ne-am cunoscut.
Ştiu că e un moment groaznic,
dar putem vorbi undeva între patru ochi?
Ce familie frumoasă!
Mulţumesc.
De unde îl ştiaţi pe Tim?
Sinceră să fiu, eram pe poziţii adverse.
Era împotriva unui proiect de lege pe care-l susţineam.
- Tim putea fi un opozant dur. - Aşa e.
Sunteţi lobbyistă?
Nu. Eu şi soţul meu avem o companie care investeşte într-un cazinou.
Lucraţi cu Charles Wilkes, nu?
Avem interese comune.
Ştii că îl dau în judecată? Omor din culpă.
Am auzit.
Şi o să pierdeţi.
Când un om bolnav clinic se sinucide,
nu există şanse de a câştiga procesul.
Nu-mi pasă.
Tim a luptat mereu contra corupţiei.
Aşa va afla toată lumea despre ea.
Wilkes are bani de procese şi se va lupta din plin cu tine.
Se va lupta până veţi da faliment.
Mi-a ucis soţul.
Dnă Blake...
Îmi pare nespus de rău, dar nu el v-a ucis soţul.
Eu am un frate.
E maniaco-depresiv şi a fost varză de când îl ştiu.
Iar eu i-am purtat pică toată viaţa
pentru câte ne-a făcut.
Mi se părea că se complace, că se face de râs
şi, sincer, că e slab.
Şi-apoi, acum zece ani,
am căzut şi eu în depresie când am pierdut un copil.
Şi am aflat rapid
că depresia nu e o stare pasivă, letargică.
Nici pe departe. Poate părea aşa din exterior.
Dar, pentru cel deprimat, e o stare permanentă de durere răscolitoare,
din cap şi până în vârful picioarelor.
Cred că, în sinea dumneavoastră, ştiţi
mai bine ca oricine
că nu Wilkes l-a omorât pe soţul dvs.
Tim s-a sinucis ca să pună capăt durerii.
Voia să se sfârşească. E ca o tortură.
De-aia s-a sinucis.
Vrem să înfiinţăm o fundaţie cu numele lui,
care să aibă grijă de cei bolnavi mintal din Missouri,
în special de cei suferind de depresie.
Punem bazele cu un milion de dolari.
- Încercaţi să mă cumpăraţi? - Da, asta fac.
Şi mai încerc să fac un lucru bun...
ca moartea lui Tim să nu fie în zadar.
Mai gândiţi-vă.
Mulţumesc pentru atenţie.
IMOBILIARE LAKESIDE DE VÂNZARE
Cred că e o ocazie extraordinară.
Are potenţial mare de amenajare a spaţiului verde.
Sunteţi aproape de tot...
Vă mulţumesc că aţi venit. Mi-a făcut plăcere.
O zi frumoasă!
Da. Am făcut tot posibilul, Jacob,
dar mai durează cel puţin o săptămână.
Da, înţeleg ce înseamnă asta.
Uşurel, ciudatule.
Sânii sunt doar sâni.
Nu sunt pe aleea mea de distracţii.
La ce oră vă întâlniţi?
La 21:00.
Astea sunt "Condiţiile de conformitate".
Zi-i că nu înţelegi toate detaliile alea.
Poartă-te cât mai firesc. Poftim! O să te ajute.
Şi dacă o să bănuiască ceva?
Am făcut toată farsa asta ca să te sune,
şi te-a sunat.
N-o să bănuiască nimic.
Nu pot să te sufăr, ştii, nu?
E semnalul meu să plec.
Îţi vine să crezi că a dat 10.000$ pe hotelul ăla în miniatură şi pe barcă?
Crede că, dacă-i impresionează pe oameni, îi convinge.
Aşa credea şi Hitler.
A avut atâta putere fiindcă nu s-a opus nimeni.
Lumea nu se teme de autocraţi.
Se teme să fie diferită de vecini.
Cred că noi păstrăm, de fapt, democraţia vie în frumosul stat Missouri.
Drace!
Haide!
Darlene.
Eşti o minune pentru mine. Ştii, nu?
- Inima ta... - Bate ca un ciocan pneumatic.
Uşurel acum.
Nu-i lua cu tine.
Ştii la ce mă gândeam?
Am un gol în creier acum.
Vreau un copil.
Nu crezi că am cam depăşit vârsta?
Există mii de moduri de a avea un copil.
Iar eu aş fi o mamă minunată.
Vorbesc serios, Jacob.
Ce rost au toate astea dacă n-avem cui să i le lăsăm?
Rachel?
Ai întârziat.
Stinge lumina, frate!
Haide! Şi-aşa localul e închis naibii!
Eşti bine?
Stinge lumina!
Bine.
Ai întârziat.
Îmi pare rău.
Uite scrisoarea... Termenii de...
- ...nu ştiu ce. Nu pricep. - E ceea ce au cerut.
Asta trebuie să facem. Ce faci?
- Ce faci? - Încerc să aflu
dacă Marty Byrde are sentimente. Doar atât.
Vrei să continuăm discuţia mâine?
La naiba!
Eşti bine? Hei!
- Ce-ai păţit? - Mi-ai distrus viaţa, dar sunt bine.
Eu ţi-am distrus viaţa? Ia vino încoace.
Hai la culcare!
Dormi puţin să-ţi treacă, da?
- Hai! - Bine.
- Haide! - N-o să mă vezi goală.
Ai ratat ocazia.
- Sunt bine. - Ba nu eşti.
Un picior înaintea celuilalt.
- Bine. - Te ajut să te întinzi. Vino!
Vino aici!
Uşurel.
- Aşa e bine? - Da.
Aici.
- Mersi! - Dă-mi drumul.
- Mulţumesc! - Gata.
Da.
Să dormi bine.
Şi mâine o să fii ca nouă.
Bine.
- Marty. - Da?
O să te găsească.
O să te închidă. Sau o să te omoare.
- Alo? - Ce dracu' faci, Ruthie?
Am o pagubă de 50.000$ la doc.
N-am nici cea mai vagă idee despre ce vorbeşti.
Te sunam ca să continuăm discuţia de unde am rămas acum două zile.
E un moment bun?
Ar trebui să te cotonogesc.
Firma de asigurări o să constate
că paguba n-a fost provocată de forţă majoră,
ci de o ambarcaţiune mare.
Şi, dacă intră la bănuieli...
Ştii cum sunt nenorociţii ăştia.
Poate vor crede că a fost o barcă de schi nautic, de 300.000$.
Adio asigurare de la Allstate, dacă mă înţelegi.
Ai varianta să declari faliment, desigur.
Cealaltă variantă ar fi să accepţi oferta mea de acum două zile.
Marty Byrde Enterprises va repara imediat bărcile,
până ca proprietarii să afle ceva.
Eşti mai rea decât tatăl tău.
Îţi facem noi digul ăla.
Majoritatea îl ştiaţi pe Tim.
Când avea un ţel, nimic nu-i stătea în cale.
Era ca un buldog cu un os în gură.
Îi plăcea să fie senator, în serviciul celor care l-au ales.
Şi era convins că sistemul corupt distrugea ceea ce el îndrăgea atât.
Ceea ce poate nu ştiţi
este că Tim suferea... de depresie.
A fost internat în spital de câteva ori.
N-a spus nimănui fiindcă nu dorea să fie privit altfel din cauza asta.
Vă spun toate astea
deoarece am un anunţ de făcut,
şi cred că Tim ar fi de acord.
Vom înfiinţa Fundaţia Tim Blake
pentru cei bolnavi mintal, în urma unei donaţii substanţiale.
După cum spune părintele Bill:
"Chiar dacă va muri, va trăi."
Îmi eşti dator.
Ce să-ţi spun!
N-ai idee cine mi-a aruncat barca în aer, nu?
Cum nici tu n-ai idee cine îmi închide afacerile.
Eu am convins-o pe dna Blake să nu te dea în judecată.
Fundaţia a fost ideea ta?
I-am spus că donăm un milion. Tu sari cu jumătate.
Aşa, da?
Sau vrei să fii dat în judecată pentru mai mult şi târât prin tribunale.
Cu cuplul Snell n-o scoatem la capăt,
dar avem 3% din profit. Îţi putem da 1,5%.
- Nu putem face mai mult. - Eşti convingătoare, Wendy.
Şi cu barca cum rămâne?
De-aia ai asigurare.
Dacă vrei să ştii, nu eu ţi-am închis afacerile.
V-a luat cineva la ochi.
Comisia va fi nemiloasă.
Sper că aţi pus totul la punct.
Asta încercăm să facem.
- Avem o firmă de reparaţii de bărci. - Trebuie să vorbim.
Mai bine zis, suntem investitori în firma aia.
Ne trebuie doar echipament
- ...şi reparaţii la doc. - O clipă.
- Recuperăm... - Stai...
- Ruth. - ...banii pierduţi,
de la închidere, din reparaţii.
Opreşte-te puţin!
Auzi ce dracu' tot spun?
N-am cum să nu.
Am o nouă afacere pentru noi
- ...prin care să spălăm bani. - Minunat!
Ce dracu' se întâmplă?
Nu mai poţi veni la birou o vreme, da?
Ce dracu', mă concediezi?
Nu. Comisia pentru jocuri ne anchetează.
Nu putem avea un criminal condamnat în acte. Atât.
Mă concediezi, băga-mi-aş!
Doar cu numele. Tot gestionezi clubul.
Tot vei fi plătită.
Dar altcineva va trebui să ne reprezinte.
Bine?
- Am înţeles. - Bine.
De ce ţipi la mine?
Ar fi putut găsi microfonul.
Nu l-a găsit.
De unde dracu' ştii?
Nu-s făcută pentru aşa ceva.
Nu-mi pasă.
Mă face să mă urăsc forte tare.
Fă o treabă mai bună ca până acum.
Pentru parteneriatul nostru!
Sigur. Noroc!
Şi pentru că suntem iar operativi.
Apreciem că aţi înţeles
că uneori diplomaţia trebuie să lase locul acţiunii.
Poate că a existat şi puţină diplomaţie.
Ideea e că omul v-a închis afacerile.
Acum a priceput ce înseamnă să întreacă limita.
Nu-i aşa?
Wilkes nu ne va mai da de furcă.
Credeam că o să fii o jigodie.
M-am înşelat.
Mulţumesc. E delicios.
Nu ne mulţumi nouă, ci băiatului vostru. El l-a împuşcat.
Wyatt!
"Mă întrebaţi de ce ar trebui să fiu admis la facultate. N-ar trebui."
Frate, chiar ai scris aşa?
"Un torent de sălbăticie mi-a inundat viaţa
cu mult înainte să înceapă violenţa.
După tata, furtul de maşini putea fi o carieră de urmat,
ca nişte antreprenori la începutul unei mici afaceri.
Doar că activitatea noastră presupunea să furi motorul maşinii,
camionului sau bărcii cuiva."
N-ar trebui să spui astea.
Continuă. E tot mai bine.
"Traumele copilăriei mele nu sunt ca ale voastre.
Când a plecat mama n-a fost ca atunci când au plecat mamele voastre.
Sunt blestemat să fiu un Langmore,
învăţat de mic cu violenţa şi moartea.
Lumea mă întreabă dacă ai mei s-au dus prea devreme.
În cazul unui Langmore,
poate că n-a fost destul de devreme."
N-ar trebui să spui porcăriile astea.
Parcă te pregăteşti să-ţi faci felul,
nu să intri la facultate.
Am scris eseul. Ce mai vrei de la mine?
Nu eşti blestemat, Wyatt, fir-ar!
Credeţi în blestemul familiei Langmore?
Să mergi pe aceeaşi cale nenorocită,
că oricum nu se schimbă nimic?
Îţi pierzi minţile, fetiţo?
De la Hurn, docul de reparaţii unde lucrau Russ şi Boyd.
Poţi să-ţi faci de lucru pe-acolo. Să pari ocupat când trece controlul.
Nu vreau să ştiu nimic, nu-i treaba mea,
dar, la lăsarea întunericului,
dacă cineva ar vrea să dezmembreze ambarcaţiunile pentru piese,
cred că ar face bani buni.
Parcă nu mai erai de acord cu asta.
Vrei cheile sau nu?
Alegerea e a voastră!
Subtitrare: Retail