Ştii ce e aia de-acolo? O hidoşenie.
Locul ăsta era măreţ, de o frumuseţe naturală.
Păsările îşi făceau cuib în copacii ăia, Jacob...
Bâtlani, egrete, cocori.
Lumea noastră minunată se transformă într-o staţiune.
- Ştiu, e urât. - E un sacrilegiu.
Ai văzut barca aia pe care o aduc aici?
Ai văzut-o de-aproape?
O s-o vedem la plimbarea de dimineaţă,
zilnic, pentru restul vieţii.
Nu uita că proasta dispoziţie matinală prevesteşte o zi sumbră.
Care e diferenţa între asta şi centrala electrică
ce ne-a alungat strămoşii acum o sută de ani?
Noi ne-am băgat în asta benevol.
Chiar am aşa e, Darlene.
Nu fără rezerve, dar în avantajul familiei.
Iar familia va beneficia din asta.
Familia? Care familie?
Cheamă-l pe Petty.
Nu suntem arestaţi, fiindcă n-avem nimic de ascuns.
Şi de ce ne înghesuie ca la fotbal?
Nu e de glumă, Charlotte.
Când putem să intrăm?
Cred că după ce termină.
Pare o dimineaţă aglomerată.
Niciun motiv de îngrijorare.
E trofeul lui Jonah, l-am luat de la taxidermist.
Ce dracu' e ăla?
Primul vânat al puştiului.
Eşti pregătit?
Sună avocatul. Spune-i să vină acolo.
Nu sunt liniştit că umbli aşa prin seif.
Mă doare-n fund de liniştea ta.
Ce e?
Ce... Ce faci?
Mă asigur, de dragul lui Marty,
că nu e nimic aici ce n-ar trebui să fie.
Stai. Marty a fost arestat?
Ţi-am zis că nu ştiu. Tot ce ştiu e că i-au făcut o razie acasă.
Dar n-a fost arestat, nu?
Crezi că ştiu mai multe decât ştiam acum cinci secunde?
Doar nu crezi că ar veni...
N-o să ne aresteze, nu?
De ce? Ai pornografie cu minori în calculator?
Nu e amuzant.
Nu ţie. Dar aşa e chestia asta cu umorul.
Le-ar trebui mandat, nu?
Da, le-ar trebui aia...
- Cum îi zice? - Motiv întemeiat?
Exact. Şi n-au aşa ceva.
Nu în cazul meu...
Nu poţi să-ţi ţii dracu' fleanca şi să-mi aduci cutia de carton de la bar?
- Bună, scumpule! - Bună!
- Ce se întâmplă aici? - Nimic.
Nu mi se pare.
Fii cu ochii pe ea. Mă întorc imediat.
Ce cauţi în seif?
Sandvişul cu şuncă lăsat aici de mine.
Fă-mi plăcerea şi cară-te dracu'! Trage şi uşa după tine.
Primesc ordine de la Sam.
Nu mai spune!
Ce-ai zice dacă ţi-aş găuri ţâţele să le scot siliconul?
Ce-ai zice de asta?
Te-am prins, Marty. S-a terminat.
Cartelul ştie unde eşti. Aşteaptă să te omoare.
Dar aici eşti în siguranţă.
Familia ta e în siguranţă.
Agenţii de la tine de acasă
sunt gata să-i ia pe Wendy şi pe copii în custodie.
Viaţa, se zice
E ca un joc ce din mână-ţi scapă
În locul tău, m-aş gândi bine,
fiindcă s-ar putea să nu ţi se mai ofere ocazia asta.
Ce e? Bine, invit-o înăuntru.
A venit avocatul tău.
Nu pe ea o aşteptai?
Marty se interesa de viitorul lui în calitate de informator plătit
al Biroului Federal de Investigaţii.
Nu e adevărat.
Ai furat 5.000$?
Nu i-am furat. I-am luat
pentru o urgenţă a ta şi a tatei...
Doar atât ai furat? Şi Jonah?
Nu ştie nimic. Jur.
- Ce ai cumpărat? - Poftim?
Au găsit 4.600$. Ce ai cumpărat cu restul?
Blugi, un pulover şi alte chestii...
În caz de urgenţă?
Ai şi alte surprize? Mai vrei să-mi spui ceva?
Îmi aduc perfect aminte când mi-ai zis
că se întâmplă lucruri care te maturizează prea rapid.
Maturizează-te dracului odată! Nu e de joacă, pricepi?
Să trecem direct la subiect şi să-ţi punem la curent avocatul.
Ideea e, Marty, că eşti bun la înfiinţarea structurilor corporative.
Problema e că nu te pricepi la oameni.
Nu ştii să-i citeşti.
E călcâiul lui Ahile în cazul tău.
Nu vreau să dezgrop morţii, dar...
Uite ce antecedente ai!
Mort.
Bruce Liddell, asociatul şi prietenul tău de-o viaţă.
A devenit informatorul nostru.
Te-a turnat, amice... Cât ai clipi.
Cred că te-a durut asta
Şi acum chiar şi fiica ta ia cinci mii din banii cartelului,
şi-i îi piteşte în cutia aia care duhneşte a iarbă...
Ştii reacţia cartelului când scade profitul vreunei operaţiuni.
Sau dacă le zdruncini încrederea.
Întrebarea mea e...
te crezi în siguranţă?
Bieţii tăi copii, Marty!
Erau speriaţi de dimineaţă, dar nu se mirau,
fiindcă sunt complici.
Şi încep să cedeze. Ştii bine.
Probabil ştii şi că acum copiii pot fi judecaţi ca adulţii.
Ţi-l închipui pe Jonah 25 de ani în închisoare?
Când ar ieşi? La 38 de ani?
Formulezi acuza clientului meu?
Dacă nu, gata cu vorba!
Trebuie să te pricepi la oameni, Marty. Să ştii să-i citeşti.
Şefii tăi trebuie să se bazeze pe tine
ca să poţi menţine totul pe linia de plutire.
Ruth Langmore, locotenenta ta adolescentă...
Ştii că a încercat să te ucidă?
Ţii minte când te-a dus acasă cu barca, în august?
Docul era cablat, Marty,
exact ca docul de la Blue Cat când Ruth şi-a ucis unchii.
Sunt convins că ştii şi asta.
N-am reuşit să-l cunosc pe Boyd, dar l-am cunoscut pe Russ.
Mi-a spus multe despre ce făceai cu Ruth să ajutaţi cartelul.
Dacă ai fi putut dovedi acuzaţiile,
ai fi arestat-o.
Ştiu că Ruth a cablat docul fiindcă eu l-am decablat.
Ţi-am salvat viaţa, Marty.
E de datoria mea, cred.
Vreţi o sticlă cu apă?
N-ar mai fi trebuit să cobori de pe barcă în ziua aia.
Dacă nu mă crezi, întreabă-ţi fiul. Pe Jonah.
Era de faţă.
De fapt m-a ameninţat cu puşca la voi pe gazon.
Ai terminat? Mai am o programare la prânz.
Bine. Cu un alt client?
Sau reprezinţi doar cartelul Navarro?
Marty, nu eşti obligat să apelezi la avocatul cartelului.
Te poate reprezenta cine vrei tu.
În locul tău, nici nu m-aş gândi să plec cu ea.
Bine, atunci.
Ce-ar fi să rămâi aici, cu mine, în siguranţă?
Comandăm ceva de mâncare.
Sunt mulţumit de cine mă reprezintă.
Te-aş întreba dacă te simţi bine, dar ştiu că nu.
Nemernicii...
Las-o pe mai târziu.
Cum spun fraţii noştri evrei: "În cinstea vieţii!"
Noroc!
E bun.
Îl păstrez demult.
Era un scriitor francez cu mulţi ani în urmă...
Nu mai ştiu cum îl chema.
Nu-mi mai amintesc niciun nume.
Era bătrân pe-atunci şi foarte bolnav,
suferea cu plămânii şi inima, şi era la pat.
Fusese singuratic toată viaţa.
Dar îi zice femeii care avea grijă de el
că vrea să-şi vadă prietenii, ca să-şi ia rămas-bun.
Ea le trimite vorbă, ei vin în cocioaba lui,
se adună la patul de moarte şi spun poveşti.
Ştii ce se întâmplă?
Ce se întâmplă?
Nu moare.
După vreo două zile, prietenii pleacă la treaba lor.
Şi el moare.
Trist, dar magnific.
Când ai crezut că o să mori ieri, azi e o zi magnifică.
Rezistă, Wendy!
Pierde-te cu firea mâine.
Azi nu e zi de clacat.
Mi-au găsit banii.
N-ar fi trebuit să-i ţii pe raft.
Mama m-a întrebat dacă ştii ceva şi i-am zis că nu.
- Ar trebui să-mi mulţumeşti. - Mersi!
Dar trebuie să ai mare grijă.
Amândoi trebuie. Data viitoare dă-mi şi banii tăi.
Am creat două firme fantomă, ca ale tatei.
Banii sunt la loc sigur. Nu pot fi urmăriţi.
Crezi că poţi să-mi dai o parte? Pentru o dubiţă?
- Poftim? - O dubiţă.
Poţi locui în ea şi poţi să fugi cu ea. Nu?
Nu pot.
Eu ţi i-am dat.
N-am cum să-i scot acum, Charlotte.
I-am pus cu dobândă.
Vreau să cunoşti pe cineva.
El e Wally.
Wally, salut-o pe dna Snell. Ai putea să-i spui Darlene.
Bună ziua, dnă Darlene.
Wally a venit să ne ajute puţin.
Cu ce să ne ajute?
Să ne ajute.
Să stea la fermă, să vadă ce facem pe-aici.
- N-ar fi frumos, Wally? - Da, dle.
Wally s-a născut lângă Linn. Şi-a pierdut părinţii.
A trecut prin multe, dar a reuşit să se descurce, nu?
- Ne scuzi o clipă, băiete? - Da, doamnă.
De ce aduci un puşti în bucătărie?
E de la orfelinat şi m-am gândit...
Dacă el ne place pe noi,
şi noi, pe el, poate fi...
Moştenitorul nostru?
Nu, vreau un bebeluş pe care să-l modelăm noi.
O să încercăm cu băiatul ăsta, Darlene.
Te rog...
ţine-ţi mintea destupată, da?
V-am întrerupt?
Nu ne-ai întrerupt deloc.
Marty Byrde are FBI-ul pe cap.
Au trimis oamenii la el. L-au dus să-l interogheze.
Ştiu tot.
Mai trebuie să ştiţi ceva.
Nu e de glumă cu federalii ăştia.
Şi nu prea le pasă de poliţia locală.
Ce vrei să spui?
Dacă federalii vor să vină aici, eu n-am cum să-i opresc.
Să-ţi reamintesc că ne eşti dator?
De aia sunt aici.
Dar v-am spus că nu pot...
Ţi-aş oferi o cafea, dar abia am spălat ibricul.
Îmi văd de drum, atunci.
Şerifule?
Băiatul ăla de pe prispă? Pe nume Willy.
Wally.
Când pleci, du-l de unde a venit.
Bine.
Treci în partea cealaltă.
Cine e Ruth Langmore?
Lucrăm împreună. E valoroasă. E inteligentă.
Cred ca ştii asta deja,
dar, dacă avem indicii că nu eşti total de încredere,
se vor lua măsuri. Înţelegi?
- Înţelegi sau nu? - Înţeleg.
Zi-mi despre calculatoare. Ce-o să găsească?
- Nimic. - Eşti sigur?
Dacă ar fi găsit, n-aş mai fi aici.
Ştii sigur?
Aş aprecia să nu mă tratezi ca pe un copil.
Apropo de copii, ce-i cu banii de pe raftul fiicei tale?
- Sunt banii clientului meu? - Nu.
Cât ştiu copiii tăi despre activitatea ta?
Nu ştiu nimic.
Ca părinte, ştiu că nu e plauzibil.
Copiii văd şi aud lucruri.
- Copiii tăi ce ştiu? - Nu e vorba de ai mei.
Ştiu că deschid un cazinou. Cred că de-aia mi-au făcut o razie.
Minţi ca să-i aperi pe ei sau pe tine?
Fiul tău a ameninţat cu arma un agent federal, Marty. Opreşte!
Copiii mei nu ştiu că fumez. Mă feresc.
Şi cuplul Snell?
Ce-i cu ei?
FBI-ul şi-a trimis jumătate din netoţi în cătunul nostru.
Recolta lor de maci pentru opiu ar fi o problemă. Nu?
Ba da.
Am pe cineva la procuratură.
Pot afla dacă au scos mandat.
Dacă FBI-ul ne găseşte macii, cazinoul nostru e mort.
Şi dacă e mort...
Se vor lua măsuri. Aş dori să nu mai repeţi asta.
Aş vrea să nu fiu nevoită.
Vă sunt loial. V-am fost în toţi aceşti ani, în dezavantajul meu.
Dacă ai vreun motiv de îndoială, ar fi cazul să-mi spui.
De ce crezi că te afli în maşina mea?
Sună familia Snell! Aranjează o întâlnire!
Sunteţi bine?
- Ce e? - L-ai văzut pe Marty?
Ai auzit?
Ce-a auzit toată lumea. Au făcut o razie la el acasă.
- Tu? - N-am auzit nimic.
I-am lăsat mesaj lui Marty, dar nu m-a sunat.
Nu lasă nimic aici, nu?
Ce anume?
Nu ştiu. Prostiile lui?
Prostii pe care nu vrea să le vadă alţii...
Crezi că-l au cu ceva la mână?
- Vrei să bei ceva? - Nu.
Bine.
Crezi că te vor interoga şi pe tine?
Mai degrabă pe tine, sunteţi asociaţi.
Îi eşti prietenă şi asociată la club.
Înseamnă că are mulţi asociaţi.
Să ştii tu.
Ce-ai face dacă s-ar duce la fund?
Nu m-am gândit până acolo.
Ar trebui.
Pregăteşte-ţi povestea.
Ar trebui s-o facem amândouă.
Da.
Dacă întreabă ce face...
Rachel pare ameţită.
O avea probleme cu oxicodona.
- Roy... - Haide!
E ziua cea mare.
De-aia o facem, Trev.
De-aia am vrut să vii de la Chicago.
Da?
Cartelul care-şi trimite avocatul...
Expresia de pe faţa lui Marty a fost inegalabilă.
Până diseară, îşi pierd încredere unii în ceilalţi,
şi se sparge buba.
Ai mare grijă! Nu te abate de la reguli.
Dacă i se încalcă drepturile, se duce totul de râpă.
Nu eşti şeful meu. Tu trebuie să mă urmezi pe mine.
Dacă nu ţi-aş fi garantat evaluarea psihologică, ai fi fost dat afară.
Ştii care e faza?
Tu eşti o albină lucrătoare, iar eu sunt regina.
Fă-mi o favoare, Roy, şi nu-i mai da opiacee lui Rachel Garrison.
Şi de data asta încearcă să-ţi ţii informatorul în viaţă.
Eşti gelos
că ursul ăla mare şi frumos mi-a tras-o de 50 de ori mai tare decât tine.
- Unde te duci? - La un bar de ţâţe.
De ce te-a adus Helen?
Fiindcă Helen a fost avocata mea.
Eşti bine?
Nu, m-au dus până aproape de Benton. Credeam că mă omoară.
Poftim?
- Pun la îndoială loialitatea noastră. - De ce?
Agentul ăla federal, Petty, e un...
E un mare ticălos, e unul dat dracu'.
A zis că-i va judeca pe copii ca pe adulţi.
- Nu se poate. - Cică se practică mereu.
Iar Charlotte...
A...
Charlotte a dat-o rău în bară.
Ştiu. Am ţipat la ea.
Da? Minunat. S-a rezolvat, atunci.
Dai vina pe mine?
Nu, doar că...
Iartă-mă.
Buddy se simte mai bine.
Probabil ne va îngropa pe toţi.
- Jonah e în cameră? - Da.
Bună, amice. Voiam să te întreb ceva.
Vreau să ştiu dacă ai ameninţat un bărbat cu arma.
N-o să păţeşti nimic.
Vreau doar să ştiu dacă ai făcut-o.
Acum vreo două luni, în august?
Era pe proprietatea noastră.
Bine. Ce făcea?
Nu ştiu, de-aia l-am ameninţat cu arma.
L-ai mai văzut de-atunci? Sau înainte?
O dată, la Blue Cat, dar el nu m-a văzut.
Şi azi-dimineaţă, acasă.
Era şeful?
Da.
Bine, asta e tot. Mersi.
Ruth Langmore?
Îmi vreau avocatul.
Nu, altfel ar trebui să te arestez.
Pentru ce?
Ce-ai zice de o dublă omucidere, pentru început?
Să te întreb ceva:
cu ce crezi că ai de-a face
când dubla omucidere e problema ta cea mai mică
Nu ştiu despre ce dracu' vorbeşti.
Nu? Şi cartelul Navarro? Îţi spune ceva?
Ascultă-mă cu atenţie, fiindcă ai trei opţiuni.
Treci de partea statului şi ajungi la o fermă din Arizona,
cu 800 de parai pe lună, fără să trebuiască să mişti un deget.
Cum ţi se pare?
- Îmi pare ca un fel de "du-te dracu'"! - Inteligent.
Vrei să-ţi explic exact cum funcţionează?
Nu eu sunt problema ta, eu sunt soluţia.
A doua opţiune: te arestez că ţi-ai ucis unchii.
Poate nu ştii că juraţii
sunt foarte duri cu cei care-şi ucid membrii familiei.
Ştii cum faci? Te faci minge,
îţi iei scula şi ţi-o bagi în fund.
A treia opţiune: eu nu fac nimic şi te ucide cartelul.
Azi, probabil.
O să te ucidă pe tine, pe verii tăi,
fiindcă aşa procedează ei.
Şi pe mine mă doare drept în fund.
Dar îmi plăcea de unchiul tău Russ.
Mult.
Da. Ne-am băgat limbile pe gât
şi sculele în fund,
dar cred că asta înseamnă că o iau personal.
Vezi... Pe tine?
Te văd ca o jigodie ordinară.
Eşti doar o ţărăncuţă jegoasă, de doi bani şi periculoasă.
Precis crezi că Marty Byrde
o să te protejeze, că n-o să lase cartelul să te omoare.
Dar tocmai am vorbit cu el.
I-am spus că ai încercat să-l omori, că i-ai cablat docul...
Fără să bată la ochi...
uită-te peste umăr, ora 13:00.
Sunt oamenii cartelului.
Şi acum ştii ceva?
Ne cred prieteni.
Sinatra spunea: "Trăieşte-ţi fiecare zi ca şi cum ar fi ultima.
Şi, într-o zi, aşa va fi."
- Ce sursă? - Una de încredere.
Cine?
Lasă asta.
FBI-ul vine în curând să percheziţioneze locul ăsta.
Nouă ne-au percheziţionat minuţios casa. Doar ai văzut, Jacob.
Putem muta laboratoarele în buncărele de la subsol.
Şi cu câmpurile ce faci? Le muţi şi pe ele la subsol?
Ne-am ferit de autorităţi timp de 20 de ani.
Cred că ştim ce să facem.
Am cheltuit milioane de dolari pe cazinoul ăsta.
Dacă vor găsi macii, pierdem toţi banii. Distrugeţi macii, azi!
Nu-mi place tonul tău.
- Sincer, mă doare-n cot! - Am căzut la o învoială.
N-a fost deloc uşor, dar, de unde provin eu, învoiala e învoială.
Iar acum se pare că cineva vrea să schimbe zilnic învoiala.
Învoiala cu cazinoul necesită ca toate părţile implicate
să ia măsurile necesare pentru a proteja fiabilitatea planului.
Învoiala a fost ca tu să ne distribui heroina,
iar tu să ne speli banii.
Ştiaţi că producem heroină.
Erau date preexistente.
Nu neagă nimeni, dar s-au schimbat împrejurările.
O învoială e o învoială.
Ce s-a schimbat?
Vrei să ştii ce s-a schimbat?
FBI-ul e chiar acum pe drum încoace.
- Aş numi asta schimbare, tu nu? - Avem nevoie de ajutorul vostru.
Vă rog! Jacob?
- Vreţi să distrugem câmpul ăla? - Da, azi.
Dar tot ne plătiţi marfa.
Vrei să vă plătim heroina pe care n-o livraţi?
Sau riscăm şi vedem ce se întâmplă.
Pierd ore preţioase de lucru certându-mă cu ţărănoii ăştia.
Aş folosi un alt cuvânt.
- Urăsc locul ăsta! - Da.
Cearceafurile de la Ramada? Din şmirghel. Şi mi-e dor de copii.
Trebuie să scăpăm cumva de macii ăia.
Păi...
S-o facem noi? Ar izbucni un război.
Atunci fă-i dracu' să se răzgândească.
N-or fi ei îngrijoraţi de agenţii federali,
dar clientul meu e foarte îngrijorat.
Nu ne asumăm niciun risc.
Riscul acceptabil e zero. Ai priceput?
Prietenul tău, Wilkes, finanţează orfelinatul, nu?
Crezi că ne-ar putea ajuta pe mine şi pe Jacob să găsim un copil?
Poftim?
Un copil, Wendy, un bebeluş.
Am putea fi mai flexibili în legătură cu distrugerea câmpului, dacă ne ajuţi.
Am făcut multe lucruri pe care am zis că nu le facem,
dar, îmi pare rău, n-o s-o ajut să adopte.
Le-aş duce cvadrupleţi de ar ara pământul.
Ce crede? Pocneşte din degete şi...
Dracu' ştie! Care-i alternativa?
Nu ştiu.
Bună, Ruth.
Îmi întind o capcană.
Agentul ăla nenorocit, Petty, m-a încolţit în parcare
şi a început cu gargara căcăcioasă.
Ascultă-mă, nu acum, da?
Nu le-am zis nimic, da?
- Hei, nu la telefon. - Te întreb doar...
Nu la telefon! Te sun mai târziu.
- Când? - Mai târziu. Acum închid.
Vă apelează: Ruth
- Alo? - Sam?
De ce mă suni? Nu eşti în birou?
Am nevoie să mă duci acasă.
Bine.
Şi vreau să tragi maşina în spate.
Bună! Cum a mers până acum?
Mai ştiţi când chelnerii veneau în timp ce mâncai
şi te întrebau: "E totul în regulă?"
Acum trebuie să întrebe: "E totul în regulă cu mâncarea?"
Şi asta pentru că vreun amărât se certase probabil cu nevastă-sa
şi a răspuns: "Divorţăm."
Ţi-am spus totul de dimineaţă.
De fapt, am venit să vorbesc cu dna Byrde.
Dar dacă vrei să rămâi şi tu e în regulă.
Poţi să-ţi suni avocata şi ieşim la o întâlnire în patru.
Unde vrei să vorbim?
- În casă? - Sunt copiii acasă.
Bine.
Aveţi o căsătorie deschisă?
Vreun aranjament, ceva?
Despre ce vorbeşti?
Charles Wilkes? Îi spui Charlie în e-mail.
Aveţi o relaţie?
- Măi să fie! - Scuze, vreţi să vorbim înăuntru?
La naiba, sunt copiii.
Îmi pare rău, Marty.
Într-un e-mail către tine, Wendy,
Charlie spunea că a făcut ceva ce n-ar fi trebuit să facă,
dar a simţit că ţi-o doreai şi tu.
Ce-a făcut? Te-a sărutat? Te-a pipăit?
Auzi? Du-te-n mă-ta! Întreci măsura.
- E o încălcare a eticii. - Vrei să mă loveşti?
N-ar fi o idee bună, nu?
Nu-i nimic, Marty.
Nu-i nimic.
E înduioşător
că încă îţi apără onoarea după tot ce ai făcut.
Cine te crezi?
Un agent federal care conduce o anchetă judiciară.
Îţi convine sau nu, eşti o infractoare, Wendy,
şi ai mari necazuri.
Inclusiv cu căsnicia, din ce bănuiesc.
- Ai terminat? - Nu chiar.
L-am văzut.
Am discutat despre el.
Serios?
Şi ce-ai spus?
I-ai cerut scuze?
Vrei să mă faci să-mi fie ruşine?
Ca să acceptăm protecţia martorilor?
Ce încerci să faci? Să dezbini şi să cucereşti?
Aţi rămas împreună de dragul copiilor?
Dacă vreţi să le faceţi un bine,
vreau să spun, să le salvaţi vieţile,
luaţi-i dracu' de aici!
- Ne urcăm în maşină... - Cară-te de pe proprietatea noastră!
De ce ai păstrat înregistrarea aia?
Ce faci?
Nu se vede?
Ai vorbit cu Marty?
- Nu, nu vrea să vorbim la telefon. - Şi bine face.
Ce te-a apucat?
- Am o presimţire rea, tată. - Da?
Şi unde te duci?
- Ce? - Îţi faci bagajul. Unde te duci?
Nu ştiu.
Asta e prima greşeală.
Ce ţi-am spus eu de atâtea ori? Nu turnăm şi nu fugim.
Ştii de ce nu fugim?
Te face să pari vinovată.
Ai turnat pe cineva?
Şi de ce-ţi faci griji?
Cartelul...
Poate ei cred că am turnat.
N-ai făcut nimic greşit, Ruth. Clar?
Există o singură intrare în casă. Şi avem toate armele care ne trebuie.
E întuneric. Ei nu cunosc terenul.
Dacă mexicanii sunt atât de proşti să vină până aici,
îi facem praf.
Salut, Buddy!
Cât e scorul?
Când o să mori şi tu, s-a zis cu fotbalul american.
Cu fotbalul ăsta, mai exact.
Liga Naţională de Fotbal.
Bine că n-apuc să văd aşa ceva.
Ce se întâmplă?
Trebuie să fac ceva cu câmpurile de maci.
Familia Snell?
- Şi ce-o să faci? - Nu ştiu.
Dar m-am săturat să fiu mereu la mijloc.
Păi, fiindcă încerci să-i mulţumeşti pe toţi,
şi nu e posibil, fir-ar al naibii!
Trebuie să acţionezi.
Şi lasă-i pe ceilalţi să reacţioneze.
Dacă sunt copii în casă, să se ducă în camerele lor.
Cu ce te putem ajuta?
Ce se întâmplă?
E Ruth? Aia care vorbeşte cu agentul?
Eu zic că avem o problemă, nu crezi?
Serios? Ruth?
- Tu ai încredere în ea? - Absolut.
Şi tu, Marty? Garantezi pentru ea cu viaţa ta?
Da.
Ai ezitat.
- E de încredere. - De ce ai ezitat?
Cântăream întrebarea, Helen.
- Marty. - Unde eşti?
- Sunt acasă, unde să fiu? - Trebuie să pleci de acolo.
Hai să ne întâlnim în oraş.
Acum? De ce?
În parcarea din spatele cinematografului.
Ce dracu' se întâmplă, Marty?
Ruth, vino să vorbim.
Nu. Rămân unde sunt.
Bine, stai acolo. Vin imediat.
Marty, o s-o omoare.
De ce ai ezitat?
A încercat să mă omoare.
- Poftim? - Ruth a încercat să mă omoare.
Bruce m-a turnat. Tu m-ai înşelat.
Poate că nu prea ştiu să citesc oamenii.
Închide uşa.
Mama... a avut o relaţie.
- Ce? Cu cine? - Nu ştiu.
- De unde ştii? - I-am auzit când vorbeau despre asta.
- Cine? Ea cu tata? - Da.
El a zis: "M-ai înşelat." Iar ea n-a zis nimic.
Nici măcar n-a negat.
Şi...
ce crezi că se va întâmpla?
Nu ştiu.
Doar nu crezi că o să se despartă?
Dubiţa aia...
Cât costă?
Nu merge nimic pe-aici.
Pune pastele, Wendy.
- Ţi-e foame? - Nu.
Se întâmplă multe lucruri.
Şi, când e aşa şi nu ştii ce să faci,
faci ceva ce ţi-e la îndemână. Înţelegi?
Îmi place Marty.
Dar gândeşte prea mult.
Trebuie să acţioneze.
Trebuie s-o facă cineva.
Agentul ăla nenorocit
m-a încolţit lângă club şi m-a acuzat că i-am ucis pe Russ şi Boyd.
Da? Dacă avea dovezi, te-ar fi arestat deja.
Şi cartelul, Marty? A zis că mă va omorî cartelul.
Joacă teatru, nu vezi? Asta face.
Vrea să te sperie.
Încearcă să ne zgâlţâie, ca să ne dăm în gât.
I-ai spus ceva?
Poftim?
Ai încercat să mă ucizi în august, pe docul de la casa mea?
Ţi s-a stricat maşina. Ţi-o împrumutasem pe a mea.
Ai cablat docul? Da sau nu?
A fost cu mult în urmă.
Ba nu, a fost acum trei luni. Lucrai pentru mine. Haide!
Trebuie să ştiu dacă pot avea încredere în tine.
Vieţile noastre atârnă de un fir de păr. A mea şi a ta.
Clar?
Jur pe Dumnezeu, Marty, că poţi avea încredere. Jur pe viaţa mea.
Jur pe viaţa lui Wyatt.
Cade? Nu e nevoie de aia.
- Ba da. - Cade?
Nu, gata cu vorba.
Mă ocup eu.
- Las-o jos! - Căraţi-vă dracu' de pe proprietatea mea!
- Las-o jos! - Cade.
Poţi avea încredere. Am vorbit acum cu ea.
Nu erai sigur acum o oră.
O să aflăm imediat.
- Le-ai spus că sunt aici? - Nu.
Şi de unde ştiu unde stau?
Ştiu unde stăm cu toţii, Ruth.
Lasă-mă!
Du-te dracului, Marty!
Dă-mi drumul! Nu!
Nu!
Daţi-mi drumul!
- Numele? - Wendy Byrde, o caut pe Darlene.
- Nu eşti obligat s-o faci. - A fost ideea mea, ce Dumnezeu!
Du-te!
- Lucrezi pentru FBI? - Nu!
Ai mai vorbit cu agentul Petty până acum?
Ai furat de la cartel? Ai furat de la Marty Byrde?
Înţelegi că, dacă-l trădezi pe Marty Byrde,
e ca şi cum ai trăda cartelul?
- Da! - Nu cred că înţelegi.
Ţi-am pregătit o listă completă cu agenţiile de adopţie din Missouri.
AVERTIZARE A SE UTILIZA DOAR CU FERTILIZANT LICHID
LICHID INFLAMABIL
Roagă-te să supravieţuiască!
Ia să vedem!
Da.
Arzi, scumpete, arzi...
E un copil dur.
Sprijină-te pe mine.
Încetişor. Aşa, ia-o uşurel.
Da.
Uşurel.
Subtitrare: Retail