Cum a fost?
La ştiri auzim doar cât e de rău,
dar trebuie să fie şi puţin palpitant, nu?
Să călătoreşti prin lume pentru ţara ta.
Eu aş fi entuziasmată.
N-am plecat niciodată din Missouri.
Încă cinci minute cu ea,
şi îţi vei dori să fi murit în tranşeele din Hue.
Poftim?
Cum ai auzit.
Da, e drăguţică, dar atât şi nimic mai mult.
Dră, cum îţi permiţi să vii
şi să insulţi o tânără respectabilă?
"Respectabilă"? Aşa se zice
în loc de plictisitor ca la slujbă?
Nu-s plictisitoare.
Când cineva îţi spune că nu-i plictisitor, are un picior în groapă.
Ce, te-ai întors teafăr din Vietnam
ca să stai acasă şi să arzi gazul?
Lasă zece dolari pe masă, vino după mine,
şi-ţi promit că va fi cel puţin interesant.
Un cavaler nu lasă o femeie să intre singură.
Dră, de ce eşti aşa de sigură că-s cavaler?
Eu sunt Darlene.
Am senzaţia că aduci numai belele, Darlene.
Doar din cele bune.
Rezistă, dragule!
Te rog să rezişti.
Calc-o, tâmpitule!
Jacob. Doamne! Să nu cumva să-mi mori!
Să nu-mi mori.
Mulţumesc!
Ce se întâmplă?
- Sora ta e supărată. - Supărată?
Bine, mai mult de-atât.
Nu mai vrea să facă parte din familie.
- Ce spui? - Mă emancipez.
Ba n-o s-o faci.
Nu înţeleg.
O să răspund de propriile decizii.
Mai avem puţin şi rezolvăm o situaţie care, recunosc, e groaznică.
Dar tu te porţi ca o egoistă afurisită.
- Nu eşti de ajutor. - Păi...
- Vom depăşi situaţia, da? - E un clişeu sau o banalitate?
Încerc să te înţeleg.
Eşti speriată. Sunteţi speriaţi amândoi.
Ştiţi că am dreptate. Vă e frică şi aşa şi trebuie!
Înţelegi cum funcţionează, nu? Asta spui?
Cu asta ne ameninţi?
O să-ţi iei un avocat?
Care o să pună întrebări?
Care va prezenta un dosar la tribunal, enunţând de ce vrei să pleci?
Mă întreb ce-o să spui,
ca să eviţi să fim toţi arestaţi?
Sau ucişi?
Jonah, dă-mi clătitele.
Acum!
Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat?
Mexicanii au încercat să te omoare, dar Dumnezeu avea alte planuri.
A deviat glonţul prin umăr, de-a ieşit fără să atingă nimic vital.
Ai pierdut mult sânge,
dar o să cobori din pat şi o să mergi pe picioarele tale într-o zi.
Unde sunt?
Acasă.
La spital atragem atenţia poliţiei, ceea ce ne limitează opţiunile.
Aşa, dragule.
- Darlene? - Da?
Să nu faci vreo prostie fără mine.
Nu-ţi face griji pentru mine, dragule. Odihneşte-te.
Dacă faci ceva nesăbuit...
Tu ai grijă să-ţi recapeţi puterile.
Sunt perfect capabilă să mă descurc cu restul.
Fă-te măcar că eşti profesionist.
Credeam că ai liber azi.
Cineva trebuie să hrănească animalele!
Jos, toată lumea!
E în regulă.
Hei! Nu trebuie să rănim pe nimeni, da?
Înţelegem că voi aveţi puterea...
Cine e responsabilul?
N-o să faci asta!
Tu urmezi, scumpete! Nu-mi îngreuna situaţia.
Mişcă! Dacă mişcă cineva, tragi.
Mişcă-te, fato! Hai!
Ce dracu' faci?
Şi de ce îl implici şi pe Wyatt?
Păi, dacă mă duci cu vorba,
aşa păţeşti.
Deschide seiful.
Sunt camere peste tot în sală.
Crezi că o mască de-un dolar
o să-i prostească pe poliţişti?
Mă doare-n cur! Deschide seiful odată!
Nu vrei s-o faci, tati.
O fac deja, fetiţo.
Acum deschide seiful.
Bine. Doi bărbaţi. Unul mai în vârstă şi unul mai tânăr.
Pe cel în vârstă, alb, ochi negri, voce gravă... L-ai mai văzut?
Nu... Nu l-am văzut.
Câţi bani crezi că erau în seif?
Nu ştiu. Vreo cincisprezece, douăzeci de mii.
E normal?
Încă nu depusesem banii din weekend.
Ai spus cuiva câţi bani erau în seif?
Cuiva eliberat condiţionat, poate?
Ştiu la ce vă gândiţi.
De unde ştii, dacă de-abia acum m-am gândit?
Credeţi că a fost cineva din interior.
Ruth, ştii cine a fost?
Nu. Jur pe Dumnezeu că nu ştiu!
Poftim. Aţi auzit.
Mă duc să discut cu martorii. Mai vorbim.
Jur că nu ştiam că o s-o facă.
Te cred. Cine era cu el? Wyatt?
L-a târât tata în chestia asta. Nu e infractor.
O să-ţi aduc banii înapoi, până la ultimul sfanţ.
Dar nu trebuie să afle nimeni, Marty. Te rog. Trebuie să-l protejezi.
Alo?
Doamne! Bine. Vin imediat.
Rămâi la varianta ta.
Salut!
Fii amabil, îmi poţi spune ce se întâmplă?
Nu trece nimeni.
Ascultă, am muncitorii şi echipamentele...
Trebuiau să intre de trei ore.
- Construim un drum de acces. - Nu mă priveşte.
Poţi măcar să-l contactezi pe Jacob?
Sau pe cineva care să-mi spună ce se întâmplă?
Jacob nu se simte bine.
Bună, Darlene!
A fost temporar "scos din uz" de un glonţ al şefului tău.
Ce vrei să spui?
Bietul de tine! Nu ţi-au spus că o să încerce să ne omoare?
Poftim?
E de ajuns să spun că pică înţelegerea noastră.
Adulmecă un alt loc pentru cazinou.
O fi prudent să ucizi un asociat
înainte să închei o afacere cu el?
Nu reţin să fi citit asta în Harvard Business Review.
Ţi-am zis, cartelul va face ce trebuie făcut.
- Da. - Era de datoria ta
să găseşti o soluţie fără Snelli.
Încercam să văd dacă există vreo posibilitate.
N-am zis că o găsisem.
Au otrăvit marfa clientului meu.
Nu putea tolera o astfel de neruşinare,
fără să ripostăm.
Înţelegem nevoia de respect.
- Mă iei la mişto? - Marty...
Înfumurarea clientului tău ne-a băgat pe toţi în rahat.
S-au dus dracu' cazinoul şi 50 de milioane.
N-am decis eu. Nici nu mi s-a spus.
Cum salvăm situaţia?
Găsiţi un mod de a-i exclude pe Snelli din afacere.
Salvăm o laie.
E prima lege a puterii.
Cei care pot se cacă pe ceilalţi. Şi curăţă cei care nu pot.
Nu mai am chef de jocurile tale.
- N-ai de ales. - Nici tu.
Nici clientul tău, dacă-şi vrea cele 50 de milioane.
Crezi că-s singurul în pericol?
Curăţă-ţi singură rahatul.
O s-o facă.
Ador hanoracul ăsta...
Scoate-l şi aruncă-l dracului în foc! Acum!
Dacă te înhaţă pentru jaf armat, primeşti 15 ani.
Nu, vreo zece.
Taci, Three! Şi adio facultate!
Ce mare scofală? Nici n-au intrat prin efracţie.
Erau oameni în club, Three,
deci e vorba de jaf, nu de furt.
Iar Wyatt avea o armă mortală.
Ce dracu' te-a apucat?
Cade a zis că eşti implicată De unde era să ştiu?
Şi l-ai crezut?
Câţi bani ţi-a dat?
De ce?
Îi dau înapoi lui Marty.
Pe dracu'! Nu-i dau niciun ban.
A promis că nu te toarnă, cretinule.
Te-a băgat înapoi la şcoală.
Se simte vinovat că mi-a ucis tatăl.
- Nu l-a ucis el. - N-ai cum să ştii.
Taci dracu' şi nu mai vorbi de asta!
Nu te mai apropia de Cade, da?
Cum? Unchiul Cade locuieşte acolo.
Ce crezi că o să zic?
"Taci, Three"?
Câţi bani ţi-a dat Cade?
Cinci miare.
Bine. O să-i înapoiezi. În clipa asta.
Mă ocup eu, da?
Dnă şi dle Byrde.
Sunt Gena Bracken, o reprezint pe Charlotte.
Poftim, cine sunteţi?
Avocata fiicei dvs. în cazul de emancipare.
Am redactat deja documentele pentru emancipare.
După ce le semnaţi,
Charlotte va fi o minoră emancipată.
Şi lăsăm totul în urmă.
De ce am face-o?
Ei bine...
Charlotte mi-a descris un cămin foarte instabil.
Compromis de acte de infidelitate şi de multe alte situaţii mai grave.
Jonah, du-te în cameră, te rog.
Jonah ştie deja.
Mulţumesc.
Detaliile discuţiei mele cu Charlotte sunt strict confidenţiale.
Nu vor fi divulgate dacă semnaţi documentele.
Altfel, vom fi nevoiţi să demarăm procedurile legale,
iar declaraţia ei va fi publică.
Charlotte, chiar vrei aşa ceva?
Te-ai gândit bine?
Dnă Byrde, Charlotte m-a rugat să vorbesc în numele ei.
Ca să discutăm civilizat...
Scuzaţi-mă, faceţi parte din familie?
Nu, doamnă.
De ce dracu' mi-ar păsa ce zici?
Wendy...
Charlotte, vrei să vorbim noi doi?
- Bravo, Charlotte! - Fără avocaţi.
- Bravo! - Wendy...
Vrei să ne atragi atenţia.
- Felicitări! Ne-ai atras-o. - Wendy, te rog.
Charlotte?
Două zile. Vă acord două zile.
Hei! Ce dracu' cauţi aici?
Unde-s banii?
Să crezi tu că-ţi spun, fetiţo!
Lasă jos arma, Ruth!
Hai, las-o!
N-o să-ţi ucizi tăticul.
De ce?
Tu l-ai ucis pe al tău.
Nu-ţi dau banii mei.
Nu-s ai tăi. O să-i înapoiez lui Marty.
Şi de ce dracu' ai face-o?
Fiindcă ştie că tu i-ai luat,
şi tot a garantat pentru tine la Nix.
Dar pot să-l sun acum şi să-i zic să se răzgândească.
Dacă mă duc eu la fund,
se duce şi Wyatt.
Wyatt se duce la facultate, aşa că păstrează dracului distanţa!
Te porţi de parcă ar fi Albert Einstein.
E un infractor, exact ca tine.
Ruth...
puştiul a câştigat mai mult azi decât în toată viaţa,
şi tu vrei să-i iei banii?
I-am luat deja.
Şi acum îi iau pe ai tăi.
Parcă ziceai că mă omori.
Vrei să-ţi ţin de urât?
Ascultă.
Am dat-o în bară. Mai ales eu.
Dar suntem singura familie pe care o vei avea vreodată.
O să am familia mea, într-o zi.
Ai încredere în mine?
În mine? Tatăl tău?
În ce sens?
Să ieşim din situaţia asta.
Te rog, ai încredere în mine!
E singura promisiune pe care pot s-o fac: poţi avea mereu încredere în mine.
O să găsesc o soluţie. O să îndreptăm situaţia.
Părinţii sunt şi ei oameni, Charlotte. Au defecte.
Ştiu le e greu copiilor să înţeleagă.
- Nici eu nu înţelegeam înainte. - Am plecat.
Charlotte?
Nu-ţi cer să rămâi.
Vreau doar să fiu sigur că ştii că te iubesc.
Atâta tot.
Eu şi mama ta te iubim mai mult decât orice.
Ştii, da?
Cum o rezolvăm?
Ştie prea multe. N-o putem lăsa să se emancipeze.
Nu putem avea încredere.
Cine ştie cu cine va vorbi şi în cine se va încrede?
Dumnezeu ştie ce i-o fi spus avocatei!
Ştie despre relaţia mea şi despre multe altele.
Ai auzit cum a spus-o?
De parcă s-ar mândri să înşiruie detaliile sordide ale vieţii noastre.
Marty?
Ascultă, n-avem ce rezolva.
Nu e vorba de un scandal politic peste care se poate trece
cu o conferinţă de presă şi scuze nesincere.
Ni se destramă familia, Wendy.
- Bine. - Da.
Şi ce facem?
Am zis şase luni.
Să plecăm mai devreme?
După ce vor aproba cazinoul şi scăpăm de cartel?
- E o nebunie. - De ce?
Fiindcă n-am avea nici timpul, nici banii necesari.
M-aş duce la avocată,
s-o conving să renunţe la caz
sau măcar să aflu ce i-a spus Charlotte.
E o idee groaznică. După spectacolul tau de mai devreme,
s-ar putea s-o creadă şi mai mult.
Dacă te duci, o să fii la fel de înfuriată.
Nu eram înfuriată. Aveam dreptate.
Nu te duce la ea! Avem destule probleme.
Du-te să vorbeşti cu Wilkes, să vezi dacă reuşeşte să fenteze raportul,
iar eu o să caut o soluţie să le forţez mâna Snellilor.
Ai probe solide în cazul de trafic Ozark-Chicago?
Ceva şi mai bun: o nouă strategie.
Se pare că mafia din Kansas şi cartelul Navarro
s-au asociat pentru cazinou.
Şi de ce ar trebui să-mi scadă tensiunea?
Ai ocazia să prinzi doi iepuri odată.
În cazul în care comisia votează împotrivă,
Byrde e mort pentru cartel.
Poţi să intervii şi să-i oferi o ancoră de salvare.
Iar, dacă vor vota favorabil,
cazinoul va trebui să angajeze o mie de muncitori în câteva săptămâni.
Poţi să strecori uşor câţiva agenţi sub acoperire,
să gâtuieşti sistemul de spălare de bani şi să înhaţi cartelul şi mafia.
Cazinoul...
poate fi calul tău troian.
Al meu?
Al tău.
Eu aş vrea să cer un transfer.
Înapoi la Chicago.
Au intervenit câteva chestii personale.
Trebuie să fiu aproape de casă.
Mamă?
Mamă? Hei!
Eu sunt. Bună.
- Roy, tu eşti? - Da.
Serios.
Mi-a fost dor de tine.
Păi...
n-o să-ţi mai fie dor de mine.
O să mă mut definitiv acasă.
Minunat!
Aşa că...
poate o să te muţi la mine şi o să încercăm să...
Da.
Bine, o să... Mamă?
Nu.
Trebuie să plec puţin din oraş, să-mi iau lucrurile,
şi-apoi mă întorc acasă.
Te rog să-mi promiţi că nu pleci nicăieri
- ...până mă întorc, da? - Bine.
Da, scumpule, îţi promit.
Promit.
Bine.
Îmi cer scuze, poza asta a fost făcută înainte de dig, nu-i aşa?
Da, şi bărbatul ăsta chipeş e străbunicul meu.
- Serios? - Da.
Înseamnă că a trebuit să se mute şi familia ta, nu?
- Da. - Da?
Nu pari prea supărat.
Ar trebui să fiu?
Multă lume încă e supărată din cauza asta.
Guvernul a vrut doar să le dea electricitate.
Da, aşa e.
Les McAlister. Consilier, Centrala Electrică Jackson.
- Tu eşti Les? Bine. Marty Byrde. - Da.
Întâlnirea de la 9.00. Mersi că m-ai primit din scurt.
Cu mare plăcere.
Bănuiesc că o să facem multe afaceri
dacă aprobă cazinoul.
Aşa mă gândeam şi eu. Sigur o să colaborăm.
- Mergem? - Sigur că da.
Les, voiam să te întreb
cu totul altceva.
În legătură cu digul.
E impresionant cât e de mare.
Mă face să mă întreb cum le-a reuşit.
Ce anume?
Să mute aşa de repede mii de oameni.
Charles.
Bună!
Am reuşit să neutralizez
raportul lui Beecher.
Acum ţi-am nivelat şansele.
Cum ai reuşit?
E anchetat pentru luare de mită.
Şi cred că bănuiala ta era îndreptăţită.
FBI-ul încerca să vă scufunde.
Şi i-ai spus asta comisiei?
Nu puteau închide ochii la un act de corupţie.
Mulţumesc!
În lipsa unui raport credibil,
comisia va avea întrebări.
Tu şi Marty să fiţi pregătiţi.
Când?
Vor să voteze până în weekend, aşa că vă vedeţi azi, la 17:00.
Azi?
Au acceptat să vină aici şi să se întâlnească cu părţile implicate.
- Deci aici se pune ţara la cale? - Da.
M-ai ales pe mine fiindcă vine lumea la casa de pe lac.
Pot să-i fac să vină, dar apoi depinde de tine.
Mai e ceva.
Normal.
Dacă iese bine,
preşedintele comisiei îţi va cere ceva.
Ce anume?
Habar n-am, dar nu va fi o chestie măruntă.
Nu poţi să-l refuzi. N-ai de ales.
Deci, extorsiune.
Aşa fac ei afaceri. Cum ai spus, nu e nimic personal.
Jacob.
Scuzaţi-mă că nu dau mâna.
Putem sări peste amabilităţi.
Hai să fie o uvertură scurtă.
Nici Atotputernicul nu ne-a putut convinge să ridicăm blocada.
Dar guvernul federal?
Ştii cu cine am vorbit de dimineaţă?
Cu prietenii tăi de la centrala electrică.
Voiam să ştiu cum au reuşit să-ţi convingă strămoşii
să se mute aşa de rapid, în 1929.
Niciun mister. Minciuni, hoţie, intimidare.
Au primit un ajutor de la aşa-numitele drepturi riverane.
Poftim?
Drepturile riverane reglementează cine deţine terenul de sub o apă.
E o nebunie, nu?
Cine se gândeşte la terenul de sub un lac?
Sau, în cazul ăsta, de sub Fluviul Missouri.
Care, din câte am descoperit, e un canal federal.
Asta înseamnă, Jacob, că, în clipa în care ai inundat pământul
şi l-ai unit cu Fluviul Missouri,
ai cedat guvernului american toate drepturile pentru pământul inundat.
Aşa am reuşit să obţin acest ordin scris,
care garantează muncitorilor accesul la barcă.
Dacă nu respecţi ordinul, muncitorii pot fi escortaţi de şerifi.
Şi pământul de care aveţi nevoie pentru drumuri de acces şi parcări,
ca să ajungeţi pe ambarcaţiunea voastră preţioasă?
E tot al nostru.
Ce ne opreşte să punem paznici pe tot malul apei?
Dreptul suveran al statului.
Federalii le vor da asociaţilor noştri tot terenul înconjurător,
ca să construiască supermagazine, hoteluri şi, da, drumuri de acces,
deoarece e în interesul lor.
Veniturile din impozite vor fi uriaşe,
exact cum au fost în 1929.
Ei deţin totul. Deasupra, împrejur şi dedesubt.
Şi-ar avea locul o predică aici, dar nu prea am chef să mă rog.
Dacă te vei opune, o să te coste mult mai mult, nu doar un glonţ în umăr.
De-aia aţi vrut să vin singur.
Vă temeaţi că Darlene n-o să fie foarte receptivă.
Am nevoie de asigurări,
în cazul în care nu ne vom opune,
că nu veţi mai încerca niciodată
să ne omorâţi pe mine şi pe soţia mea.
De acord, atâta timp cât o ţii pe Darlene în frâu.
Jacob...
spune-i lui Darlene că profiturile
vă vor îmbogăţi mai mult decât vă puteţi închipui.
Le puteţi folosi să cumpăraţi pământ de două ori pe-atât.
E aceeaşi femeie ca atunci când ne-am căsătorit.
Aceeaşi femeie care a venit la masa asta acum 45 de ani,
mi-a luat inima în mâini şi a luat-o la trap ca o iapă.
Aceeaşi femeie după care alerg de atunci.
Te vor omorî, Jacob.
Ce faci, Martin,
când mireasa care ţi-a tăiat suflarea
devine soţia care te face să respiri terorizat?
E de la Universitatea Missouri.
Ştiu că e...
E subţire şi s-ar putea să fie un refuz, dar...
vreau să ştii că-s o groază de alte facultăţi.
Bine, o deschizi tu? Nu pot.
"Dragă Wyatt Langmore,
sunt încântat să te informez
că Comitetul de Admitere al Universităţii Missouri
te-a admis în promoţia 2022."
"Voiam să te informez că eseul tău
a fost printre cele mai strălucite din acest an."
Ar putea aştepta un an.
Poftim? De ce?
Nu pot să-l las pe Three.
Three o să fie bine. Am eu grijă de el.
Nu ştiu ce să zic, Ruth.
Ce nu ştii?
Ai muncit atât ca să ajungi aici...
Ştiu, dar mă simt blocat.
Bine, atunci deblochează-te dracu'. Nu există niciun blestem, Wyatt.
Trebuie să înţeleg ce-a păţit tata.
A fost un accident? A fost ucis? Ce dracu' s-a întâmplat?
Ce învoieli ai încheiat pe la spate?
Învoieli care să te protejeze.
Mă descurcam foarte bine şi singură.
Păi...
braţul meu drept te cam contrazice.
Ţi-am zis că Dumnezeu are planuri mai mari.
Suntem înfrânţi, Darlene.
Am fost înfrânţi în clipa când am inundat terenul ăla.
Pe care acum îl deţine guvernul american.
În clipa în care tu ai inundat terenul.
Ţi-am zis că n-ar fi trebuit să batem vreodată palma cu mexicanii.
Şi aveai dreptate.
Aveai dreptate. Dar acum
n-au nevoie de noi în viaţă, pentru cazinou.
Singurul lucru care ne ţine în viaţă e promisiunea mea că nu ne vom opune.
Până nu mai e nimeni atent, apoi tot o să ne omoare.
Nu, Darlene.
Vor doar să fim zâmbitori, fericiţi şi proşti,
până se aprobă construcţia cazinoului.
N-ai de unde să ştii.
Eu aşa aş face.
Vor vrea capul unuia dintre noi în schimbul otrăvirii drogurilor,
ştii bine.
De-aia te-ai întâlnit singur cu ei?
M-am dus singur, căci ultima oară mi-ai subminat autoritatea
şi era să fiu ucis.
Cum l-ai ucis şi tu pe Ash.
Temperamentul tău l-a ucis.
Şi se pare că ucide toate lucrurile pentru care muncim de-o viaţă.
Dar jur, Darlene, că, dacă îmi mai subminezi autoritatea...
Ce?
Zi-mi, Jacob.
Ce dracu' se întâmplă atunci?
Nu-mi forţa mâna, Darlene.
Nu se va termina bine pentru tine.
Dnă Bracken?
Bună ziua!
- Îmi cer scuze că vă deranjez. - Niciun deranj.
Dreptul familiei implică sentimentele oamenilor,
iar sentimentele nu urmează reguli şi nu aşteaptă programări.
Mai ales sentimentele unui adolescent.
Sau ale părinţilor.
Voiam să-mi cer scuze pentru reacţia de ieri.
Şi să vă ofer un mic context.
Sunt sigură că Charlotte v-a spus că ne-am mutat din Chicago.
I-a fost mai greu decât am bănuit eu şi soţul meu.
Sunt sigură că înţelegeţi cât e de greu...
să vezi chinuindu-se un copil deştept, cu un viitor promiţător.
Şi e şi mai greu să recunoşti
că nu ai întotdeauna soluţii pentru aşa ceva. Deci...
Îmi pare sincer rău pentru reacţia de ieri
şi pentru timpul irosit cu noi.
Vreau să ştiţi că eu şi soţul meu
suntem dispuşi să achităm...
Fac meseria asta de foarte multă vreme, dnă Byrde.
Şi am văzut hoarde de tineri venind aici
şi cerând-şi emanciparea, că mami şi tati le-au confiscat maşina
- ...şi celularul. - Îmi închipui.
Charlotte nu e ca ei.
E îngrozită de persoana care ar deveni
dacă ar rămâne în casa aia.
Îmi e foarte clar că e o reacţie a ei la ceva extrem...
de tulburător de acasă.
Dar nu ştiu despre ce vorbeşte.
Dacă aţi putea să-mi daţi măcar o idee despre ce v-a spus,
poate aş putea să vă explic sau aş înţelege de ce e supărată.
Nu pot să divulg mai multe detalii.
Şi sper să nu fiu nevoită,
dacă veţi semna documentele acelea fără să vă opuneţi.
Genul de oameni care fac lucrurile tulburătoare de care ne credeţi în stare
sunt genul de oameni care ar face orice să-şi protejeze copiii.
Judecătorii nu-s îngăduitori cu cei care ameninţă avocaţii.
Vai, în niciun caz!
Ziceam doar că voi face totul să-mi protejez fiica.
Şi ştiu că cel mai în siguranţă e acasă, cu familia.
- Şerifule... - Cade. Ce faci?
Schimb termostatul de pe motorul ăsta,
pe care l-am scos din schiful ăla.
Al cui e schiful?
Nu sunt plătit să spun.
Au început să dispară bărci de când ai fost eliberat condiţionat.
Păi...
nu vreau să te învăţ meseria ta, şerifule,
dar mie mi se pare o coincidenţă.
Vinzi piese de bărci furate.
Ai jefuit clubul de striptease.
Ai lovit un tip în cap cu patul puştii,
de l-ai băgat în spital.
Cam asta gândesc eu.
Auzi?
Dacă gândurile ar fi brioşe, le-aş înfuleca.
În locul tău, mi-aş păzi spatele, frate.
Fiindcă o să te prind asupra faptei
şi o să te trimit înapoi la puşcărie.
M-ai înţeles?
Mult succes!
Puneţi-vă în locul celor din comisie, dle Byrde.
Aveţi patru mici afaceri şi vreţi să deschideţi un cazinou.
Cu doi asociaţi.
Unul din ei nici măcar nu stă aici.
Tindem să acordăm licenţe celor născuţi în Missouri.
Desigur. Jacob?
Aşa şi trebuie.
De-aia era important pentru mine şi soţia mea
să ne asociem cu Jacob şi cu soţia lui, Darlene.
Familia Snell e aici dinainte de lac, nu?
Exact.
E mai mult sânge Snell acolo decât al oricărei alte familii din Missouri.
Jacob.
Văd că tot mai munceşti la fermă.
Riscurile meseriei... Dar te menţine în formă.
Tragi sforile de aici?
Te uiţi cum dă lumea din buze?
Ia zi, după ce se deschide cazinoul,
cât de repede o să încerci iar să ne elimini?
N-o să se atingă nimeni de voi. Mi-am dat cuvântul soţului tău.
Şi cât valorează?
Prinzi mai multe muşte cu miere decât cu oţet.
Şi ce prind cu smoală?
Scuză-mă.
Poţi să dai muzica mai încet?
Pun copilul la culcare.
Cred că e greşit ce faci.
Cum crezi că se va termina? Fericiţi până la adânci bătrâneţe?
Nu, dar vor obţine permisul.
- Ăsta era planul. - Noi suntem cei răi.
Suntem infractori, îţi dai seama, da?
Era să omori pe cineva, şi ţi-a cerut-o mama,
iar tu nu eşti şocat?
Asta mă şochează pe mine.
Îmi pare rău.
Puteai să nu-i spui avocatei despre relaţia aia.
Jonah...
Care e situaţia?
Un nu categoric. Doi par să fie în favoarea noastră,
iar doi sunt încă nehotărâţi.
- Apă, vă rog. - Desigur.
Crezi că Wilkes va înclina balanţa nehotărâţilor?
Sincer? Cred că încă nu e sigur
dacă-şi salvează pielea sau ne trage jos după el.
Îmi permiteţi?
Îmi cer scuze.
O ţii în frâu?
De ce nu-ţi vezi de treburile tale?
Îmi văd.
Dar, dacă nu-ţi respecţi învoiala,
nici eu nu pot.
Nu te uita, cred că acum ne vor cere acel ceva.
- Dle şi dnă Byrde. - Dle Hodges.
Recunosc că aţi făcut impresie.
Aţi reuşit să măriţi limita numărului de cazinouri,
ceea ce e o realizare în sine.
În ceea ce ne priveşte,
n-am vrea să credem că am mărit-o inutil.
Îmi place să fiu direct.
Vă rog.
Cred că aş putea linişti temerile celorlalţi membri ai comisiei
dacă aş primi nişte garanţii.
Ce fel de garanţii?
Ce relaţii aveţi cu Frank Cosgrove?
Firma lui se va ocupa de o parte a construcţiei.
Există îngrijorări întemeiate
că s-ar putea infiltra crima organizată în industria jocurilor de noroc.
Vă promit că nu va fi implicat
în afaceri, în afară de construcţia iniţială.
Pot să vă dau în scris.
Dreptul la muncă în Missouri e o prioritate pentru mine.
Vă rog, spuneţi-ne pe şleau.
Cazinoul nu poate fi sindicalizat.
Sub nicio formă.
Nu va deveni. Vă dau cuvântul meu de onoare.
Perfect. Mulţumesc!
Tocmai am trădat mafia din Kansas City?
Ce dracu' faci?
Vreţi şi voi un fum?
Cum vreţi.
Unde e fratele tău?
Nu ştiu. Probabil nişte spălă bani în cameră.
Stinge-o!
Ce sens are să pretind că nu încalc legea,
când n-o face nimeni?
Ştii că Wendy mi-a ameninţat avocata azi?
Nu e adevărat.
Asta mi-a spus.
Da, m-am dus la ea,
ca să înţeleg de ce eşti aşa de supărată.
- Te-ai dus la ea? - E un mister?
I-am zis că te iubesc şi aş face orice pentru tine.
Iar ea e clar
că mi-a interpretat cuvintele cum a vrut.
Ştii de ce? Fiindcă avocaţii sunt necinstiţi.
Ştii cine-s necinstiţi? Baronii drogurilor.
Hai să ne calmăm puţin, da?
De ce?
Ca să mă şantajezi emoţional
cu aburelile tale, cum că te străduieşti s-o rezolvi?
Nu-i vorbi aşa tatălui tău!
Nu e tatăl meu, şi tu nu eşti mama mea!
Charlotte!
Din partea mea,
n-aveţi decât să vă dizolvaţi într-un cazan cu acid!
Bine.
Vrei să fii independentă? Bine. Fă-o!
Vrei să pleci, Charlotte? Pleacă!
N-ai decât!
Pleacă odată!
De ce ai vorbit cu avocata?
Nu ţi-am zis că înrăutăţeşti situaţia?
Cineva trebuia să facă ceva.
Nu putem să sperăm că se rezolvă de la sine.
Am făcut ceva. Am vorbit cu ea.
Da, se pare că i-a făcut bine.
Fiindcă mi-ai subminat autoritatea.
De ce îi ţii partea?
Are dreptate. Nu suntem părinţi buni.
Nu suntem o familie.
Suntem un grup de infractori.
Doamne!
Fir-ar să fie!
Doamne Dumnezeule!
Nix crede că eu am jefuit clubul.
Aşa e.
Ia stai niţel, fato! Ce i-ai spus?
Nimic. Cară-te!
De ce nu-i spui lui Nix că au făcut-o mexicanii?
Ţi se pare o idee bună? Să-i spun şerifului:
"Auzi, mi-am amintit. Au fost doi mexicani."
Poate mă duc la federalul ăla, Petty, şi vă dau pe toţi în gât.
Dai vina pe mine?
Din câte ştiu, n-am jefuit pe nimeni.
N-am încălcat condiţiile de eliberare.
Sunt tatăl tău.
- Ori mă salvezi... - Ori ce? Mă omori?
Scuze...
că vă deranjez la ora asta. O caut pe Charlotte.
A plecat cu Wyatt, cu dubiţa ei.
Ce dubiţă?
Cea pe care şi-a cumpărat-o.
Ştii unde s-a dus?
Ştiu doar că nu sunt aici.
Da, patru persoane, de la Sunrise Beach, undeva lângă Little Rock, Arkansas.
Exact, doar dus.
Pot să vă sun înapoi? Mulţumesc!
- Bună. - Am găsit-o. E cu Wyatt într-o dubiţă.
Dubiţă? A cui dubiţă?
Nu ştiu. Cred că e a ei.
O s-o aştept aici până iese.
- Poartă-te frumos cu ea. - Bine.
- Mama e bine? - Da, a găsit-o pe Charlotte.
Nu cred că voia să fie găsită.
Despre ce şuşoteaţi tu şi avocata aia?
Pălăvrăgeală. Mă purtam frumos.
Mă gândeam să ieşim la plimbare după micul dejun.
Aşa devreme?
Azi încep să construiască drumul.
Nu vrei să ne mai vedem o dată pământul?
Cât mai e neîntinat?
Hai să ocolim.
Ne lăsăm îmbătaţi de peisaj până să dispară.
COFONDATORI: ROBERT POWELL & RUSS LANGMORE
DESPRE NOI
Alo?
Ai câştigat, Wendy
Dacă nu mai sunt alte bariere, comisia vă acordă licenţa în 48 de ore.
Nu ştiu cum dracu' faci,
dar reuşeşti mereu să obţii ce vrei, nu?
Petty! Eşti agentul ăla federal, nu?
Vreau să vorbim despre Marty Byrde.
Ce e?
Un viezure, se pare.
Lasă-l acolo.
O să-l găsească familia şi o să-l tragă în vizuină.
Puii o să se hrănească cu viermii şi o să mănânce carcasa.
Aşa, moartea capătă un sens.
Hrăneşte familia.
Am nevoie să preiei toată operaţiunea.
În clipa în care va fi aprobat cazinoul, îmi scot familia de aici.
Dacă te descurci singură,
vom fi plecaţi de mult, până să-şi dea seama cartelul.
Dacă dispar eu,
vor fi nevoiţi să apeleze la tine.
Dar, ca să ne iasă, nu trebuie să afle nimeni.
Nici copiii, nici Wendy.
Va dura puţin, jur.
Cianură în cafea, din sâmburi măcinaţi de cireşe.
N-am ţinut niciodată pasul cu tine, Darlene.
Nu-i nimic, dragule. Odihneşte-te.
Te iubesc, Jacob.
Odihneşte-te.
O să mă asigur că nu va fi în zadar.
Subtitrare: Retail