Sunteți urmăriți.
Statul deține un sistem secret,
o mașină, care vă spionează în fiecare oră a fiecărei zile.
Eu am proiectat mașina să detecteze acte teroriste
crime violente cu implicarea oamenilor normali.
Statul consideră că acești oameni sunt irelevanți. Noi nu.
Vânați de autorități, ne ducem munca în secret.
Nu ne vei găsi niciodată
dar, victimă sau agresor, dacă numărul tău apare, te vom găsi noi.
- Mă descurc singură. - Ba nu.
O să ne strici acoperirea.
- Eu vâslesc în barca asta. - Nu pe tura mea.
Având în vedere acoperirea voastră, cred că e mai potrivit ca Reese
să aibă privilegiul, domnișoară Shaw.
Ar trebui să fiți la o întâlnire până la urmă.
Cu plăcere.
- Deci cine este acest Romeo? - Numele lui e Ian Murphy.
E un investitor de succes în mai multe afaceri,
o cafenea, un club, o micro-berărie.
Cum e portofoliul lui?
Poate datorează bani unor oameni nepotriviți.
Nu, toate afacerile lui merg destul de bine
și e la zi cu toate datoriile.
A avut o copilărie destul de săracă.
Ambii părinți au murit când era adolescent
și apoi, un unchi binevoitor i-a lăsat 100 000 dolari.
Sugerez ca unul din voi sa meargă la apartamentul lui Murphy
în SoHo înainte ca el să se întoarcă.
Ce zici să continuăm de unde am rămas, în weekend?
Îți gătesc cina. Întâmplător sunt un bucătar desăvârșit.
Un bărbat care se pricepe la operă și la gătit. Sunt impresionată.
- Ăsta e un da? - E un bineînțeles.
Ar trebui să ne întoarcem. Trebuie să fiu în oraș în 20.
Mă duc eu la apartament, Finch. Să văd ce pot găsi.
Ok, dar e rândul meu să vâslesc.
Finch? Cred că am găsit ceva.
Sper că are legătură cu telefonul lui pentru că am pierdut conexiunea.
Cred că știu de ce. Omul nostru a trecut de la nobil la șmecher
mai repede decât ai spune păr facial ironic.
Nu înțeleg nimic din ce ai spus.
Nu mai e la întâlnire, și-a schimbat hainele, arată diferit.
Deci omul urmărește ceva și pun pariu că nu e ceva bun.
Abia am ajuns la apartamentul lui Murphy.
- Shaw, alte informații despre Murphy? - Se pare că îi plac femeile.
L-am urmărit până la un local.
Altă înfățișare, altă fată.
Putem să mergem la mine.
Tipul e cameleon.
Organizat, eficient, sociopatic.
Nu că ar fi ceva rău în asta.
Se pare că domnul Murphy găsește femeile online.
Pe majoritatea le întâlnește prin aplicații
ca Tinder sau Angler.
Membrii completează un profil și se loghează în diferite locații.
S-a dus orice mister în relații.
Finch, se pare că ține o evidență.
Dosare detaliate, urmărind zeci de femei.
- De unde are informațiile? - De pe site-uri de urmărire.
Orice care promite o biografie decentă.
Parcă le vânează.
De ce nu îl eliminăm acum?
Doar pentru că e obsesiv, nu înseamnă că e criminal, Shaw.
Eu n-aș fi atât de sigur, Finch.
Are un afiș cu o femeie dispărută pe nume Jenna Lakritz.
Și a printat un articol
despre o femeie care a murit săptămâna trecută.
Aici scrie că într-un accident de mașină.
Un accident e o metodă bună să ascunzi o crimă.
Exact la asta mă gândeam și eu.
Omul a promovat de la obsedat la criminal până la urmă.
Nu, doamnă. Încă mai căutăm în spitale.
Dar ne apropiem de a o găsi.
A lucrat la biroul lui aproape șase luni.
Știa despre program.
Cred că domnișoara May știe exact
unde e localizat Northern Lights.
Păi, dacă nu, măcar vom știi sigur.
După care mă voi ocupa de ea.
Poate câteva decenii într-un loc secret. Sau ceva mai puțin comod.
Da, doamnă. Vă sun de îndată ce am o locație.
Pari mai calmă azi, Robin.
Sunt. E aproape timpul să plec.
Unde te duci?
Știi, asta e o întrebare bună. Încă nu sunt sigură.
Pentru că îți va spune vocea?
Începi să te prinzi.
Vocea vorbește acum cu tine?
Ți se pare că vorbesc cu altcineva în afară de tine, domnule doctor?
Înțelegi că acel telefon nu e conectat la internet.
- Dumnezeu nu are nevoie de wirelless. - Mm-hmm.
Nu ți-am demonstrat deja cât de puternică e?
Ai demonstrat cu siguranță cât de puternică e mintea ta.
Ai demonstrat că ești foarte inteligentă
și că te pricepi la calculatoare.
Și așa ai aflat lucrurile alea murdare despre mine.
- Știi, Robin, toți suntem imperfecți. - Ei bine, nu toți.
Bănuiesc că tu ai nevoie de terapie.
Pare mult de lucrat.
Pot să te ajut, Robin.
Ai iluzii de grandoare,
care sunt cauzate de afecțiunea de care suferi.
Nu e o afecțiune. E viitorul.
Până o să-ți dai tu seama de ce se întâmplă,
eu voi transcende această realitate.
Și de ce transcenderea ta
presupune să fii închisă în această facilitate?
- Are un plan. - Și care este acela?
Nu știu încă.
Dar abia aștept să aflu.
Ceva despre femeile pe care le urmărește Murphy?
Femeia dispărută, Jenna Lakritz, e o fostă iubită de-ale lui.
Mă pot uita la ea în telefon dar Murphy folosește Vanish-text,
o aplicație proiectată să îi șteargă toate mesajele
odată ce au fost citite.
Bună pentru oameni care înșală sau criminali.
Dar ce e cu fata care a fost ucisă?
Dana Wellington. Fiica lui Bruce Wellington.
Are o casă de licitații, filantrop, magnat în imobiliare.
Nu găsesc nimic care să o lege de domnul Murphy
în afară de faptul că au fost la aceeași facultate.
Domnule Reese, nu se întâmplă să fi cumpărat
o zgardă nouă pentru Bear, nu?
Sau femurul enorm de vacă pe care îl mestecă?
Am fost destul de ocupat, Finch.
Se pare că Bear e urmărit și el de cineva.
Cât despre domnul Murphy, frecventează un club numit "Blur."
Am rulat numele din dosarele pe care le-ai găsit
cu femei care folosesc aplicația Angler.
Toate au fost în acel club măcar o dată.
Mă duc acolo în seara asta.
Voi accesa baza de date a clubului și îți fac o rezervare.
Nu face asta încă. S-ar putea să am altă idee.
Nu avem destule dovezi ca să chemăm poliția.
Dar asta nu înseamnă că nu putem să plănuim o capcană.
La ce te gândești?
Până ne dăm seama dacă e un criminal sau nu,
Eu zic să strângem probe.
- Da? - Bună, doamnă detectiv.
Speram să treci pe la ascunzătoarea noastră în seara asta.
Cred că va fi mult mai interesant
decât să arestezi avocați corporatiști
pentru condus sub influența alcoolului.
Vrei să mă pui la curent?
Va trebui să porți ceva de seară.
Ce vreau să spun este ceva elegant
dar nu foarte conservator.
Ce fel de misiune e asta, Finch?
Nu e rău.
Având în vedere că ultima dată, erai într-un sac de cadavre.
Am fost în locuri mai rele.
Chiar cred că o să meargă.
- Deci aici e petrecerea. - Domnișoară Morgan.
Ea e domnișoara Shaw și o cunoști pe detectiv Carter.
- Am auzit că te-ai întors din morți. - Mi-au mai rămas opt vieți.
- De la Zanotti? - Ai ochi buni.
Deci noi suntem momeala.
Destul de simplist spus, dar bănuiesc că așa e.
Ținta noastră e un cameleon și probabil un criminal.
Măcar o dată, aș vrea să mă chemați undeva
unde nu e nevoie de o armă.
De ce? Nu ai adus una?
Știu mai bine de atât.
- Ai noul Nano? - Da.
Mor să am unul din ăsta.
- Poți să îl împrumuți oricând. - Mm. E frumușel.
Un mic cadou de la John.
Acum că toată lumea e suficient de înarmată,
Mi-am permis să vă fac tuturor conturi pe Angler.
Așa că puneți aplicația pe telefon
ca să puteți să anunțați că sunteți la club.
Aș vrea să văd profilul.
- Pe bune? Instructor de yoga? - Preferai asasin profesionist?
Domnului Murphy îi place această aplicație când caută victime.
În ceea ce privește a-i atrage atenția, acolo nu cred că sunt probleme.
Va trebui să-ți folosești farmecul, Shaw, nu armele.
Sper că asta nu va fi o problemă.
Ce vrei să spui cu asta?
Că nu arăt bine? Că mie mi se pare că arăt bine.
Arăți bine, Shaw. Doar că pari... furioasă.
Tot timpul.
Lucrăm la asta în mașină.
- Aici, doamnelor. - Mulțumim.
Distracție plăcută.
Deci unde e ținta?
Managerul spune că de obicei vine la miezul nopții.
Și noi de ce am venit așa devreme?
N-am vrut să îi las pe băieți sa ne trimită ca momeală
- fără să primim ceva în schimb. - Îmi place stilul tău.
Scuze, fetelor, eu merg pe motorină.
Deci pentru ce bem?
Pentru că sperăm să nu fim omorâte.
Ok, fetelor, e timpul să ne logăm.
Cum suntem acolo, Fusco?
Totul în regulă. Deși, e hoție ce fac ăștia.
Apa minerală a fost 5 dolari.
Frumoasă priveliște, însă.
Joss. Relaxează-te.
Lionel e sus, John e afară.
Shaw e pregătită să împuște pe oricine se uită urât la ea.
- Hai să ne distrăm. - Susțin asta.
Uuuuu!
Ok.
- Hei. - Hei. Ce faci?
Atenție, fetelor. Băiatul nostru a ajuns.
Te deranjează dacă stau cu tine?
Nu.
Respect foarte mult ce faci, Joss.
E o lume înfricoșătoare.
Foarte adevărat.
Nu știi ce fel de dubioși ajungi să cunoști.
Nu pot să cred că polițiștii au voie să fie atât de sexy, însă.
Ar trebui să fie interzis de lege.
Știu. Nu ar trebui să încerc replici de agățat cu tine.
Îmi place cum zâmbești, în schimb.
- Altă replică. - Nu, chiar deloc.
Lasă-mă să îți gătesc cina mâine.
Mai lucrez la carismă.
Întâmplător gătesc foarte bine. E un talent pe care îl am.
Asta e șansa noastră, detectiv Carter. Te rog spune da.
- Da. - Da!
Fii atentă, partenero. Tipul se uită după tine.
Acum te urmărește.
Încă e pe urmele tale, așa că nu te duce acasă, da?
Și unde să mă duc, Fusco?
- Ești ok? - Da, sunt bine. Unde s-a dus?
L-am văzut dispărând pe strada aia.
Putem spune că dacă își căuta următoarea victimă, a găsit-o.
Unde e domnul Reese?
Stă cu Carter până la întâlnirea ei.
Bun băiat.
Am avut noroc cu urmărirea banilor pe care i-a primit acum 9 ani.
Am crezut că erau de la un unchi.
Dar se pare că provin de la o corporație din Elveția,
fondată de Bruce Wellington.
Deci e o legătură cu fata moartă până la urmă.
Uite, asta e harta GPS de pe un telefon de-ale lui Murphy.
A fost în Hamptons săptămâna trecută.
În aceeași zi cu înmormântarea Danei Wellington.
Psihopatul își retrăia crima.
Poate Carter află mai multe la întâlnire.
- Deci, ce mâncăm? - Nu-ți face griji. Nimic cu alune.
- Cum ai știut că sunt alergică? - Sunt atent.
Vezi, dacă mai mulți tipi ar face asta, sexul opus nu ar un mister.
Nu mi-ai răspuns.
Ai împins un mic bol de migdale la club.
Expresia ta era de protecție,
deci, alergie severă la nuci.
- Ai fi un detectiv bun. - Hah.
Asta e amuzant.
Mă gândeam la același lucru despre tine.
Ce vrei să spui?
Cum te uitai la toată lumea în club.
Știu că pe profilul tău Angler scrie ofițer
dar mie mi se pare că ești mai degrabă un detectiv.
Ei bine...
...am fost detectiv. La Omucideri.
Dar fac altceva acum.
Nu credeam că voi ajunge aici...
...dar e unde trebuie să fiu acum.
Da.
- Ce face? Să-l împușc? - Nu încă.
Ce?
Scuze. Sunt doar niște ciuperci.
Nu încercam ceva cu tine.
Încă.
- Nu se protejează. - Glumești.
Femeia e în gardă tot timpul. Voi doi aveți o chestie sau ceva?
Pentru că de tine și Zoe m-am prins imediat
- dar n-aș fi crezut ca tu și Carter... - Suntem doar prieteni.
Bine, păi "doar prietena ta" își face treaba.
Îl face să aibă încredere în ea cât să încerce ceva.
Ca să putem să îl împușcăm.
Și tu cu ce te ocupi, Ian?
Dețin bucățele mici de companii.
Cum ai început? Te-au ajutat prietenii, familia?
Ceva de genul.
Am fost un minor emancipat de la 17 ani.
Și apoi, într-o zi, la facultate
un avocat apare cu un cec de 100 de mii.
De la un unchi de care nici nu știam, și dintr-o dată...
Ei bine, am avut opțiuni.
N-am mai avut așa ceva, așa că mi-am făcut afacerea mea.
Dacă e să fiu singur, să fiu în termenii mei.
Și de când sunteți tu și Zoe prieteni speciali?
N-am numărat zilele, Shaw.
Tu? Ai avut întâlniri în ultima vreme?
Am fost ocupată să salvez lumea de tipi răi.
Plus că relațiile sunt pentru amatori.
Tipii din ziua de azi au prea multe emoții.
Plâng, vor să îi ții în brațe.
Nu știu ce să fac cu ei.
Așa că... ești călugăriță?
Sunt pragmatică, John.
Ies, mă distrez o noapte, sau trei.
Și după... îmi văd de viață, înțelegi? Fără complicații.
Parola, te rog.
Îmi tremură mâinile.
Efecte secundare de la Thorazine, bănuiesc.
Te deranjează dacă o scrii tu?
Mulțumesc.
Rețetă de la doctor Ronald Carmichael.
Desflurane. Două fiole, te rog.
Nu, să fie trei.
Nu trebuia să mă conduci afară.
N-am vrut să aștepți un taxi singură.
- Știu, ești polițistă, dar... - Dar ești un gentleman.
Încerc.
M-am simțit bine cu tine azi, Joss.
Da, și eu.
Și știi ceva? Ai avut dreptate.
A fost cel mai bun biban cilian pe care l-am mâncat.
Mă bucur.
Doi hoți vin spre voi, Carter.
În regulă, băieți.
Nu e nevoie de violență. Doar luați ce vreți să luați.
Din păcate pentru tine, Ian, nu suntem aici pentru portofelul tău.
- Ești gata? - Sunt gata.
- Bine țintit, Shaw. - Și tu la fel.
Ian, ești bine?
Aș fi mult mai bine dacă mi-ai spune cine ești, Joss.
Hei. Am găsit niște informații interesante
despre hoții prostovani.
- Îmi imaginez că au fost angajați? - Bingo.
Au zis că un tip pe nume Kip Davis i-a angajat.
Am dat câteva telefoane și am găsit un tip, Davis,
șeful securității lui Bruce Wellington.
Și asta cu siguranță nu e o coincidență.
Mulțumesc, domnule detectiv.
Înțeleg asta, dar cum ați știut
că cineva vine după mine?
Am avut informații din interior că cineva te vrea mort.
Sau poate a fost invers.
Stați. Voi... Voi credeți că aș face rău cuiva?
Ți-am văzut dosarele, Ian.
Nu le urmăresc. E documentare.
Femeilor le place că le pot anticipa nevoile.
Sunt obișnuite cu tipi care fac efort minim.
Eu fac totul. Încercați asta o dată.
Le faci rău.
Vreau informațiile lor, și mi le dau pe tavă.
Și da, câteodată sunt puțin prea eficient în căutarea indiciilor...
...dar lor le place.
Dacă le place atât de mult, de ce nu durează relațiile?
Pentru că nici nu ar trebui. Asta e ideea.
Domnule Murphy, de ce ar vrea Bruce Wellington să fii mort?
Ai avut vreo relație cu fiica lui?
Ian, spune-ne ce se întâmplă ca să te putem ajuta.
Dana și eu, ne-am întâlnit când eram la facultate
și eu lucram la un bar, încercând să îmi plătesc datoriile
și ne-am îndrăgostit.
Fără documentare.
Domnul Fortune 500 nu a fost de acord
ca fiica lui să se încurce cu un băiat sărac din sud, dar...
...după, Dana a rămas însărcinată.
Acum, trebuie să înțelegeți ceva.
Wellington, controlează acea familie cu o mână de fier.
Așa că într-o zi, unul din lacheii lui Wellington apare la ușa mea
și îmi spune că Dana a făcut un avort...
...și îmi pune în mână un cec.
Îmi spune că trebuie să plec din oraș sau Wellington mă va ruina.
Așa că ai luat banii?
Dana era tot ce aveam pe lume.
Cred că am sunat-o de 100 de ori și nu m-a sunat niciodată înapoi.
Era terifiată de tatăl ei. Toți erau.
Și asta a fost acum... nouă ani.
De atunci nu am mai avut nimic de-a face cu familia lor.
Până când ai fost la înmormântarea ei.
Cum aș fi putut să nu mă duc?
Wellington m-a văzut, a luat-o razna și a început să țipe la mine,
acolo, lângă mormântul Danei.
De ce ar mai fi furios pe tine după atât timp?
Nu știu, Joss.
Jur. Nu am stat să aflu.
- Îmi place noua zgardă a lui Bear. - Părea mai aproape de stilul lui.
Osul de dinozaur e tot de la tine?
- Da, iubește chestia aia. - Intestinele lui te-ar contrazice.
Shaw, uită-te la asta.
Vedeți amândoi ce văd și eu?
Copilul ăla cât are? Opt? Nouă ani?
Bănuiesc că acum știm de ce Wellington îl vrea pe Ian mort.
Dana nu a făcut un avort până la urmă.
Tăticul a crezut probabil că Ian a venit să îi ia moștenitorul.
Cred că e momentul să îl cunoaștem pe domnul Wellington.
Ce ar trebui să îi spună Carter lui Ian?
Adevărul.
Nu înțeleg.
Sora Danei, Marissa, l-a crescut ca fiind al ei.
Era cu zece ani mai mare.
Îmi imaginez că părea un părinte mai potrivit atunci.
Cum au putut să-mi facă asta? De ce să mă mintă Dana?
Așa cum ai spus, domnul Wellington e un om foarte influent,
care ar face orice ca să păstreze aparențele.
Dana știa că doar o minciună
te va face să pleci din Boston.
Deci lui îi este permis să-mi ia tot.
Casa mea, copilul... meu?
Nu, Ian. Nu îi este permis.
Pentru că vom repara asta.
Cum?
Finch o să spargă vestiarul puștiului,
va lua sticla de apă a lui Alex și o va folosi pentru un test ADN.
Sună ca un plan destul de sigur. Mă duc cu el.
Nu e sigur, Ian.
Tot ce vreau este să-mi văd fiul, Joss.
În caz că nu voi mai avea altă șansă.
- Domnule? Doamna Morgan. - Doamnă Morgan.
Mulțumesc pentru întâlnire, domnule Wellington.
- Ce face prietena noastră comună? - Vă transmite toate cele bune.
El este John Wiley, colecționarul de care vă spuneam.
Zoe spune că sunteți un om care poate găsi ce alții nu pot.
Mă flatează, dar este și adevărat.
Caut un Picasso care e deținut privat, Copilul și Porumbelul
Sunt dispus să plătesc oricât.
Sper că mă veți scuza, trebuie să-mi pudrez nasul.
- Frumoasă intrare. - Merci. Unde e seiful?
Ca pe vremuri. Excelent.
Știi, să demonstrăm că băiatul e a lui Ian s-ar putea să nu-l convingă pe Wellington.
Eu sunt doar spărgătorul. Las lucrurile grele pentru Harold.
Ar trebui să te grăbești, Shaw.
Se pare că Wellington își duce nepotul
într-o călătorie lungă în afara țării.
Unde îl duc?
Alex a fost înscris la o școală cu internat din Londra.
Pleacă mâine dimineață.
Deci s-a terminat.
Chiar dacă luăm o probă ADN,
tot nu-l va opri pe Wellington din a încerca să mă omoare.
Ba da, dacă vom avea avantajul paternității.
Nu îi pasă decât de moștenirea Wellington.
Te asigur, un om ca el va face orice ca să își protejeze numele.
Scuză-mă un moment.
- Negru. - Kilo.
- Tango. - Pinguin.
- Alpha. - Kilo.
- Doi. - Delta.
Aur.
Spitalul Stoneridge.
Da, alo. Sun ca să aflu despre domnișoara Robin Farrow.
Sunt unchiul ei, Harold Wren.
Bună ziua, domnule Wren. Robin e foarte bine.
Deși sunteți a doua persoană care sună pentru ea azi.
Cine a fost primul?
Nu ne-a dat niciun nume așa că nu i-am dat nicio informație.
- Unde e Joseph? - A sunat că e bolnav azi.
Eu sunt Ian. Așa că pune-ți centura.
Am pus-o deja.
Domnule Reese, cred că domnul Murphy tocmai și-a răpit copilul.
- Certificatul lui Ian nu e aici. - Durează câteva zile un test ADN.
- Familia Wellington pleacă mâine. - Reese.
Aveți dreptate, e o reprezentare superbă a postmodernismnului.
Dar vă pot întreba ceva?
Ce anume, domnule Wiley?
Unde e certificatul de naștere al nepotului dumneavoastră?
Ați furat un copil de la tatăl său.
Alex are un tată.
Nu. Alex are o mătușă și un unchi care l-au crescut.
Vă mai întreb o dată, domnule Wellington.
Unde e certificatul de naștere?
Nepotul meu nu va ști niciodată că ratatul ăla e tatăl lui.
Alex e moștenitor, nu un ajutor.
Securitatea vă va escorta afară.
Dacă nu făceai tu asta, o făceam eu.
Ok. Ce facem acum?
- Ian, unde ești? - Tocmai am făcut ceva prostesc.
De obicei merg acasă imediat după școală.
Da, m-am gândit să facem ceva diferit azi.
De ce? Ce e azi?
Păi, Alex...
...am cunoscut-o pe mama ta acum mult timp.
Se supără dacă ajung acasă târziu.
Am înțeles. Sunt sigur că așa e...
Ce voiam să spun, este că am cunoscut-o pe mătușa ta, Dana.
Ah.
- Mătușa Dana a murit. - Da, știu.
Și știu că asta te face să fii foarte trist.
Și pe mine mă face trist.
Să dispară cineva din viața ta.
E greu de înțeles, chiar și atunci când ești mare.
De unde o știai?
- De la școală? - Da.
Vezi? Eram prieten buni.
Obișnuia să îmi citească povești când eram mic.
Când am mai crescut mă lăsa să le citesc eu.
Îi plăcea Harry Potter.
Mi-ar fi plăcut să nu pierd contactul cu ea.
Mi-ar fi plăcut...
- ...să te fi cunoscut mai devreme. - De ce?
Pare că ești cineva cu care aș vrea să mă cunosc.
Bună, Alex. Eu sunt ofițerul Carter, am venit să te duc acasă.
Doar că vreau să vorbesc puțin cu prietenul meu, Ian.
Uite cum facem.
Nu vrei tu să te duci să îți cumperi o înghețată?
Ok.
Am știu că am făcut o prostie în secunda în care am făcut-o, dar...
Abia am aflat că am un fiu.
Și acum oamenii ăștia vor să mi-l ia din nou?
Nu voi lăsa asta să se întâmple, Ian, dar trebuie să o facem corect.
Poftim.
Hei.
Nu ți-am spus cât de mult îmi place uniforma.
- Altă replică? - Chiar nu.
Un prieten știe oameni care știu oameni
care știu lucruri despre doctorii oamenilor bogați.
O să pun asta la probe.
Deci... ești gata să fii tată pe bune?
Mai mult decât îți imaginezi.
Sunt fericită pentru tine. Și pentru Alex.
Destul de fericită cât să sărbătorim cu un pahar?
Poate după ce se liniștesc lucrurile.
- Încă ai numărul meu. - Da.
Ce e diferit la seara asta, Robin?
Mă simt ușurată. De parcă mi s-a luat o povară de pe umeri.
Mă bucur să aud asta.
Se pare că tratamentul funcționează.
Nu. E timpul ca eu să plec.
Înțeleg. Ok, Robin, singurul mod în care poți pleca de aici
este cu semnătura mea, pe care nu o vei primi prea curând.
Trebuie să începi să participi la terapie.
E singurul mod în care te vei face bine.
Particip.
Și a fost...
...educațional, cel puțin.
Dar e un agent al guvernului care vine să mă omoare
ceea ce înseamnă că nu mai am timp.
Ok, asta sună a mania persecuției.
Oh, el e foarte real, te asigur.
Deci, vezi tu, din păcate...
...trebuie să îmi văd de drum.
Ok. Deci...
...vei evada?
Cum plănuiești să faci asta?
În primul rând, telefonul de pe birou va suna.
Mă va anunța că este timpul.
După care te voi lovi în artera carotidă.
Va durea, Ronald, dar nu te va omorî.
Apoi îți voi lua cheile de la mașină.
Și apoi, gardienii, cum te ocupi de ei?
Nu va fi nevoie.
Vor fi incapacitați de cantitatea de Desflurane din sistemul de ventilație.
Devine gaz la 75 de grade.
Care e temperatura la care clădirea
a fost programată să ajungă acum 10 minute.
Ok, vocea pe care o auzi, ea va face toate astea?
Bineînțeles că nu.
Ea vede tot,
dar poate face foarte puțin singură.
Acolo intru eu. Ea îmi spune ce să fac și eu fac.
Bine, m-a ajutat puțin să fur Desflurane
de la automatul de medicamente.
Nu-ți face griji. Am închis aerisirea de aici acum două zile.
Ar trebui să nu mai fie gaz acum.
Auzi câtă liniște e în jur?
Trebuie să fie timpul.
Ești la fel de entuziasmat ca mine?
Cât îl lași să te aștepte?
- A promis că mă conduce acasă. - Da, foarte cavaleresc.
Ok, fie. Ar trebui să plec.
Da, și eu. Am o întâlnire. Cu fiul meu.
Bună treabă azi, doamnelor.
Noapte bună.
Ce zici? Vrei să plecăm de aici?
Ok. Dar dormi la mine.
Bună.
Oh, Doamne. Ce ai făcut?
Stai liniștit. Nu i-am omorât.
Cum ai zis și tu, am făcut progrese.
Bărbatul care e pe urmele mele, în schimb,
te va omorî cu siguranță, așa că...
...ar fi bine să fugi.
Scuză-mă.
Tu chiar credeai că mă va abandona?
Pe bune? Nici pe tipul ăsta?
Tu ești șefa, presupun.
La revedere, doctore. Și mulțumesc pentru ajutor.
Chiar cred că sunt mai bine acum.
- Finch, ce s-a întâmplat? - Domnule Reese, avem o problemă.