Cât de norocoși suntem, agent Hersh?
Credeam că fac rost de jucăria stricată a lui Arthur's, Samariteanul,
dar tu, Harold.
Știu cine ești și ce ai făcut pentru noi
dar de când mi-ai furat mecanismul,
am fost îngrijorată că informațiile lui ar putea să sece.
De asta i-ai făcut lucrurile astea îngrozitoare lui Arthur.
Ai luat identitatea soției lui, i-ai furat viața
totul pentru o plasă de siguranță, pentru planul B?
Dar acum ești tu aici. S-ar putea să nu fie nevoie de planul B.
Poți să-mi spui unde mi-ai ascuns programul.
Nu știu. S-a mutat autonom. Nu-mi mai răspunde mie.
Primul care vorbește, trăiește.
Pun pariu că prietenul tău îmi va da Samariteanul în cele din urmă.
Congresul a oprit Samariteanul în 2005,
a distrus codul. Nu mai există.
Bineînțeles că există.
Te rog, nu înțelegi.
Mi-ai spus că ai luat măsuri de precauție.
Două memorii externe au dispărut când era distrus Samariteanul.
Unde sunt?
Nu pot accesa fișierul.
Încerc. E virusat.
Vom avea nevoie de metode mai violente.
Agent Hersh, ai vreo idee?
Agent Shaw.
A fost încântător să te văd lucrând.
Două în cap, te rog.
Și ai grijă cu sângele împrăștiat.
Arthur.
Scuze pentru sângele împrăștiat.
Ți-am spus eu, Harold. Ideea era să lucrăm împreună.
Ceartă-l mai târziu, Root. Scapă-mă de astea.
Hai.
Să mergem. Faceți stânga în capătul holului
spre liftul de serviciu.
Pe aici, hai.
Codul de la lift e 5228. Mergeți!
Mă bucur să te văd din nou.
Tu la volan. Tu în față.
Furăm o mașină, aproape am murit.
Îmi aduce aminte de vremurile bune de la MIT, Harold.
Trebuie să plecăm.
Motorul a pornit.
Ai dreptate, Arthur, ca-n facultate.
Unde pleci?
Am nevoie de ajutor cu tractorul azi.
Trebuie să arăm terenul, te poți duce la prieteni după.
Tata, nu putem, nu azi.
- Unde duci bagajele alea? - Le-am făcut pentru tine.
Te muți.
Îți mai aduci aminte, la Pini?
Angajații de acolo,
pot să aibă grijă de tine mai bine decât mine.
Da, sigur. Sigur.
O să fie doar pentru un timp, până termin.
Fac ceva care o să te ajute.
Încă lucrezi la chestia aia cu memoria.
Nu e doar memorie. E mai mult un prieten.
Poate într-o zi, tipul ăsta va veghea asupra ta
va învăța de la tine, te va proteja.
Păi, dacă poate cineva să facă asta, ăla ești tu.
Lumea se sprijină pe visători ca tine, Harold.
Da, ar trebui să mă schimb, nu?
Știi, o să le spun tuturor de la Pini
că fiul meu schimbă lumea.
De ce vrea Control memorii externe cu un cod care stricat?
Programul e stricat doar până când cineva deștept îl repară.
Ar trebui să ne grăbim. Din câte știm,
Arthur A dat Vigilenței locația memoriilor în timpul interogatoriului
și Control ne va găsi în curând cumva
- Arthur. Haide. - Da.
Ești sigur că ai făcut totul corect?
Scuză-mă?
Pentru că dacă alarma nu e dezactivată
- Nathan o să fie exmatriculat. - Nathan?
Mintea lui a alunecat în 1981, la MIT.
Prietenul nostru ne-a convins să spargem ceva
să facem o farsă la meciul Harvard-Yale.
Totul va fi bine, Arthur.
A fost un fel de protest anti-nuclear.
- Și ca să impresionăm anumite fete. - Un rebel și un crai.
Nu, nu, nu. Harold nu trebuia să facă nimic.
Are un fel de atracție gravitațională
pentru populația feminină.
Știi, cred că Nathan ar fi trebuit să vină până acum.
- Arthur. - Da?
Nathan nu vine.
Ai alunecat puțin.
Nathan, e mort, nu-i așa?
Arthur, ce a spus Control, am nevoie să te gândești foarte bine.
E adevărat? Ai făcut o copie de rezervă?
N-are rost, Harold. Nu mai e printre noi.
Normal că am făcut o copie.
Doar că femeia aia părea periculoasă
și am jucat cartea cu tumora.
A fost greu, să îmi aduc aminte să uit.
Începi să-mi placi, Arthur.
- Tu cine ești? - N-are importanță.
Arthur, avem nevoie de copia aia, chiar dacă nu merge.
Samariteanul e cea mai bună șansă pentru siguranța noastră.
- Îți aduci aminte unde e? - Da.
E cu...
E cu un prieten bun de-ai noștri.
Arthur s-a întors la noi, dar mă îngrijorează Groves.
Trebuia să auzim de ea până acum.
Bună dimineața. Cum ești, domnișoară May?
- Spune-mi Root. - Sigur.
Și tu poți să-mi spui Control.
Cred că interesele noastre sunt aliniate.
Guvernul te poate ajuta să scapi.
Departamentul nostru te poate proteja de Harold
și de prietenul lui în costum.
Ai făcut misiuni pentru ei, nu?
Sunt mai degrabă un liber profesionist.
De asta te-au internat în azil
să te țină sub control?
Se pare că toată lumea vrea să mă închidă.
Ce am văzut la hotel
mi-a confirmat ce suspectam de mut timp.
Tu ai acces administrativ.
Ai găsit o modalitate de a intra în Mașină.
Vreau să-mi dai mie accesul...
...de dragul țării tale și poate de dragul unei remunerații.
Ar fi ca și cum aș da unui copil de 5 ani, cheile de la avion.
Iresponsabil și prostesc.
Păcat.
Speram că se poate rezolva cu varianta ușoară.
Însă...
...mai sunt și alte opțiuni.
Hei. Bună dimineața, soare.
Pace, da?
Pentru că runda doi n-o să-ți prindă bine.
Nu mă bat cu tine.
A fost o prostie din partea ta, Lionel.
Ar trebui să știi să nu mă lovești.
- Ești norocos că trăiești. - Am luat și eu puncte, campionule.
Ne scoți de aici? Tragi niște sfori?
Șeriful din Bumblesquat de Est
nu știe să citească o legitimație NYPD.
Fă-te comod.
Aici e locul.
Prietenul nostru are o casetă de valori. Memoriile sunt înăuntru.
O casetă de valori nu ne ajută dacă nu avem cheia.
Claypool a stat doar în pijamale de luni de zile.
Mă îndoiesc că o mai are.
Mă tem că l-am pierdut în favoarea butonului medical.
Mă întrebam de ce nu merge chestia asta.
- Bună ziua? - Bună ziua.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Da, aveți Twizzlers?
Suntem aici pentru o casetă de valori pe numele...
Smoot. Rudiger Smoot, caseta 433.
Sigur, domnule Smoot. Pe aici, domnilor.
Respiră.
E distractiv ce facem.
În anii '60
guvernul a experimentat cu diferite substanțe
pentru a îmbunătăți interogatoriile.
Un barbituric într-o mână, ca să te leșine
o amfetamină în cealaltă.
Un fel de carusel.
Reziști la câteva runde
până îți explodează inima.
Începem?
- Unde e? - Unde tu nu poți ajunge.
Crezi că tu deții controlul?
E adorabil cât de mult greșești.
Caseta dumneavoastră de valori e aici, domnule Smoot.
- Cine naiba e Rudiger Smoot? - A fost o provocare.
Arthur a spus că nu pot crea o identitate falsă
suficient de credibilă ca să deschid un cont la bancă.
Provocarea mai mare a fost numele în sine.
- Rudiger Smoot. - "Rudiger"?
Porecla Rudy, cea pe care Claypool le-a dat-o celor de la Vigilența
când era drogat cu serul adevărului.
Dacă a dat locația Vigilenței,
curând vom avea cei mai agresivi
activiști pentru discreție cu noi.
Mai repede decât curând. Avem companie.
Folosesc lasere ca să prăjească camerele de filmat.
E Vigilența.
Îi încetinesc eu.
Am ajuns. Am nevoie de cheie, domnule Smoot.
Nu! Și nimeni nu este rănit!
Toată lumea, la pământ, acum!
L-ați auzit! Jos, acum!
Nu vă zic a doua oară!
Am tot spus că băncile sunt făcute ca să fie jefuite.
Repede! Mișcați-vă!
Până în spate! Haideți!
A ajuns cavaleria.
Ocupați.
- Anthony, doi la stânga, doi la dreapta. - E Hersh.
Ieșiți de acolo, acum.
Puneți armele jos
și ieșiți din bancă cu mâinile sus.
- Eu organizez linia defensivă. - Bun, eu merg în seif.
Finch, ieși de acolo.
Prea târziu. Mult noroc, Shaw. Ești pe cont propriu.
Tre să ne dea drumul în curând.
Cred că ne țin aici ca să râdă de noi.
Nu e nimic în neregulă cu închisoarea.
Cele mai bune vacanțe pe care le-am avut au fost după gratii.
Ești o figură, știi asta?
Ce zici să ne gândim cum ajungem înapoi acasă de aici?
"Acasă"?
Ce casă, Lionel?
Știu că nu m-ai invitat niciodată la tine, dar acasă.
Adică la prietenii noștri și la ce făceam.
Ce făceam noi?
Ajutam oameni.
Îi țineam în siguranță ca să ajungă înapoi acasă la cei pe care îi iubesc.
Nu te supăra, Lionel.
Știu că treaba cu a fi un om bun e nouă pentru tine...
...dar nu păcălești pe nimeni, nu păcălim pe nimeni.
Nu ajutam oameni. Amânam inevitabilul.
Nimeni n-a spus că o să câștigăm.
Dar nu înseamnă că renunți la luptă.
Nu. Mi-am învățat lecția.
E ireversibilă, Lionel. Descompunerea.
Noi salvăm pe cineva, ei tot pierd, doar că mâine.
Și știu asta acum,
cum știu că tu probabil vei fi
un gunoi corupt din nou.
Apa își menține nivelul.
Știi ceva?
Ea a fost cea mai bună dintre noi,
mai bună ca mine și, fără dubiu, mai bună ca tine.
Și a fost ucisă.
Dar de unde vine eu, asta nu înseamnă că renunți.
Hei, prietene. Am terminat aici.
Ești liber să pleci. Fă ce vrei.
Îi spun lui Finch că am încercat.
Spune-i lui Finch...
...că îi mulțumesc pentru slujbă.
N-am mai auzit de Ochelarist de ieri seară.
Nu-i stă în fire.
Probabil că are nevoie de ajutorul nostru, dar nu are rost, nu?
Doar am amâna inevitabilul.
Ridică-i piciorul. Continuă să aplici presiune.
- Ați făcut tot ce ați putut. - Ține asta. Nu vom fi departe.
Arthur, urmează-mă.
- Shaw, unde te situezi? - Între piatră și nicovală.
Scap de Vigilență
dar ei sunt singurii care îl țin pe Hersh afară.
Și probabil mă pot ocupa și de echipa de intervenții singură
- dar nu garantez. - Avem nevoie de un plan de ieșire
dar trebuie să ai grijă.
Te rog să te gândești ce ar face Reese.
- Mă agasezi. - După cum ai spus, tu ești un ciocan.
Domnul Reese e un bisturiu. Asta necesita un pic rafinament.
Îmi iese rafinament pe fund, Harold.
Stați acolo.
Mă întrebam când o să suni.
Nu trebuie să se ajungă departe. Oamenii pot ieși vii de acolo.
Haide, nu e nevoie de jocuri.
Amândoi știm că eu nu sunt un spărgător de bănci și tu nu ești un negociator.
Dacă evacuezi în 60 de secunde,
te lăsăm în viață.
Dacă nu, organizația ta nu va mai exista.
Fără urme, fără înmormântări.
N-ai nicio intenție să ne lași să plecăm...
...dar mă bucur că am vorbit.
Informatorii mei îmi spun că în memorii sunt informații
despre un sistem de supraveghere global
dar judecând îngrijorarea ta,
am sentimentul că e ceva mai spectaculos...
...ceva pentru care merită să mori.
Vom demasca abuzul guvernului vostru.
La revedere, agent.
Guvernul a vrut un sistem deschis.
Controlat de NSA care să ia în vizor cetățeni de rând?
Dar e stricat. Deci nu ai motive să te sperii.
Nu.
Harold, fă cunoștință cu Samariteanul.
Inteligență artificială.
Știu că ai spus că e imposibil
si ai avut dreptate tot timpul despre tot.
Mai e ceva.
"Lumea rănește toți oamenii, dar după...
- ...mulți sunt puternici"... - "Mulți sunt puternici...
- ...în locurile rănite." - ...în locurile rănite."
Depusesem armele. Ăsta e scrisul meu.
E datat, 24 februarie 2005. Ce înseamnă?
N-am nici cea mai vagă idee, dar uite ce caligrafie aveam.
E excelentă.
Tu ai puterea de a opri asta.
Ajută-mă, te rog.
- Asta încerc să fac. - Nu cu tine vorbeam.
Spune-mi, unde e Mașina? Cum o accesezi?
Tot ce trebuie să faci este să îmi dai contul și parola ta.
Și toate astea se vor opri.
Am spus ceva amuzant?
Pui toate întrebările greșite.
Eu sunt interfața.
Dacă vrei să vorbești cu ea, doar dă-mi un telefon.
E bun ăsta?
- Îmi pare rău, dar sunt puțin legată. - Nu-l primești încă.
- Cum folosești Mașina? - Nu o folosesc.
Ea mă folosește pe mine.
Tu crezi că Mașina e superiorul tău?
Nu. Mai mult decât atât.
E puterea mea, sensul vieții mele, prietena mea.
Mașina mă protejează.
Te cred.
Cred că ai o conexiune cu Mașina,
lăsând halucinațiile la o parte.
Spui că tu ești interfața?
Ochii și urechile tale sunt canalele de intrare și ieșire?
Putem să oprim asta.
Ai un os în spatele urechii.
Scărița sau scărișoara.
E foarte mic. E foarte important.
Fără el,
sunetul nu poate ajunge de la ureche la creier.
O stapedectomie se face de obicei cu anestezie
dar mă tem că nu va fi cazul astăzi.
Nu, te rog.
Spui că Mașina te protejează?
Atunci de ce ești în celula asta? De ce a lăsat să se întâmple asta?
Prietena asta pe care o iubești atât de mult, te-a abandonat.
"Timpul curge în toate direcțiile
pe insula asta, 24 februarie 2005."
Ziua în care Samariteanul a fost oprit.
Nu, asta a fost pe 25 februarie.
Biletul tău e datat cu o zi înainte.
O zi înainte. Mâncarea de la cantină a fost groaznică.
Harold. Am reușit.
L-am rezolvat înainte să îl oprească.
Harold, Samariteanul e viu.
Haide. Nu. Nu.
Am nevoie de mai mult curent.
Dacă nu vor să intre nimeni înăuntru,
trebuiau să le facă mai bine.
Trăiește? Nu e viu, Arthur.
Proiectul m-a frânt,
dar oamenii sunt defecți de la naștere.
Mutații, defecte. E o minune.
Hazardul dezastrului. Eșuăm, învățăm, eșuăm.
Programul meu era prea perfect.
Vorbești despre algoritmi evolutivi
programare genetică.
În ziua aia, Harold, l-am frânt.
L-am forțat să îți șteargă mici părți,
din codul lui, din sângele lui.
Și apoi restart. Renaștere.
Să se arunce în întuneric.
O bucle de 10 ori pe secundă,
și după 10 ore, Harold, avea 360,000 de mutații,
Putea să trăiască sau să moară încercând. A trăit.
A sclipit. Agitat.
Pentru 30 de secunde, a zâmbit și apoi a murit.
Și a doua zi, guvernul a oprit proiectul.
De asta l-ai păstrat.
Mi-am protejat copilul.
Vorbesc cu omul cu ochelari?
Stați la podea.
Știi, de când am făcut cunoștință,
am căutat informații despre tine și nu găsesc nimic.
- Sunt o persoană privată. - Ca mine.
Cred că avem multe în comun.
Vreau să lucrăm împreună, să facem o înțelegere.
Nu trebuie să mori.
Drepturile civile nu se câștigă cu sânge.
Revolta violentă e o valoare americană.
Știi cine este omul pe care îl protejezi?
Credem că el construiește în secret
un sistem pe care guvernul îl va folosi ca să ne spioneze pe toți.
Trebuie tras la răspundere.
Și lumea trebuie să afle despre acest program.
Ne lași înăuntru sau aruncăm seiful în aer.
Timpul se scurge.
Shaw, nu mai avem mult timp. Vigilența pretinde că are explozibil.
Da, nu-mi spune. Mi-au dat idei.
Ai făcut vreo bombă artizanală? E un canal principal exact sub bancă.
Când Vigilența explodează seiful,
va perfora podeaua.
Eu vă scot pe acolo și plecăm în orașul canalelor,
înainte să apară Hersh.
Pare neglijent acest plan.
Uneori e timpul pentru bisturiu, alte ori, pentru ciocan.
E vremea ciocanului.
Prietenii tăi sunt înconjurați.
Deci dacă încerci ceva, îi omor.
Și apoi, îți iau și cealaltă ureche,
și apoi ochii, și apoi limba.
Ai înțeles?
Prea târziu.
Ești prea bătrână. Mai mult de 40 de ani.
Nu auzi sunete mai înalte de 15 kilohertzi.
Dar eu da, cu urechea care mi-a rămas.
Prietena mea a tot vorbit in codul Morse
de când ți-ai adus telefonul aici.
A vorbit cu mine tot timpul ăsta,
și mi-a spus despre tine.
Ți-e frică de mine, chiar și cu toți gardienii de aici.
Apropo, ăla are probleme cu un genunchi.
Ești atât de speriată de mine, că ai ascuns un cuțit în buzunar.
N-am ajuns la el
până nu te-ai apropiat să mă tai.
Tu încă ai un bisturiu. Eu numesc asta luptă dreaptă.
Echipați-vă.
Când ajung la seif, intrăm.
Ultima șansă.
Nu știu dacă veți supraviețui exploziei.
Dă-ni-l pe Claypool și hardurile.
Zi bună, domnule Collier.
- Arthur. - Cum am putut să uit?
Cum am putut?
Sunt anumite lucruri de neuitat,
imposibil de șters.
Arthur, vreau să iei în considerare
ce se poate întâmpla când se va deschide ușa
și cum ar putea fi folosit greșit Samariteanul.
- Oprește asta. Distruge hardurile. - Nu.
E viață
sau cel mai aproape, pentru noi muritorii, de "Să se facă lumină."
E extraordinar și frumos.
Și ciupercile nucleare sunt, în felul lor.
155 de oameni de știință americani
au semnat o petiție către președinte implorându-l să nu folosească bomba,
dar creaseră un monstru imens prea irezistibil.
Nu, Harold, asta e cunoaștere.
E pentru ce luptam noi. Și va fi pierdut.
Nu, cunoașterea ta nu va fi pierdută.
Eu și Nathan ți-am folosit ideile. Am construit-o.
Am avut dreptate. Mai era un proiect.
Tu erai.
Nu sunt sigur că ar fi trebuit să o construim.
Am creat-o iresponsabil. Au murit oameni.
Mașina ta. E minunată?
Minunată, da. Și înfricoșătoare.
Am salvat oameni buni și am pierdut oameni buni.
Într-un sfârșit, cred că doar am amestecat cărțile.
Totul alunecă în haos.
Creația ta,
ne aduce nouă, muritorilor de rând, un pic de ordine.
Copilul tău e o stea.
Nu e copilul meu. E o mașină.
O prezumție greșită, e tot electricitate.
Te face să râzi? Te face să plângi?
- Da. - Ce poate fi mai uman?
Dar oamenii ăștia de afară.
Dacă pun mâna pe Samaritean, îl vor răni, îl vor închide
îl vor înrobi și îl vor folosi ca să înrobească pe alții.
Asta e viața pe care i-o dorești copilului tău?
Adio. Îmi voi aduce aminte de tine.
Harold, o vor detona. Va fi o undă de șoc.
Da-te de lângă ușă.
Acoperiți-vă urechile și ascundeți-vă.
A fost mai bine decât saltul cu parașuta.
Hai.
Haideți, băieți.
Hai! Hai! Hai!
Trebuie să continuăm să ne mișcăm.
- Hardurile. - Le-am distrus. Nu mai există.
Ei bine, încă te avem pe tine.
Omoară-i pe ceilalți.
În genunchi. Acum.
Trebuie să plecă. Lăsați-l. Plecăm. Acum.
Am auzit că aveți nevoie de ajutor.
Domnule Reese, sunt inadecvat de fericit să te văd.
Treceți peste dulcegării. Trebuie să plecăm.
Lionel, ce bine îți stă cu fața acoperită.
În regulă, hai.
Oh, Doamne. Miroase îngrozitor.
Haideți, prieteni, în mocirlă.
L-am prins.
Unde sunt hardurile?
"Copacul libertății trebuie împrospătat din când în când
cu sângele patrioților și tiranilor."
- Gardienii tăi nu i-ar fi făcut ei față. - Nu îți spun nimic.
Nu vorbești cu mine.
Hei, tu.
Ce vrei să îi spun scorpiei?
De ce ai făcut asta?
Mașina îți aparține.
Nu. Nu aparțin nimănui acum.
Tu, pe de altă parte, îmi aparții. Veghez asupra ta.
Singurul lucru pe care îl iubești, trăiește
pe strada Wendell la numărul 254, în Cambridge, Massachusetts.
Îl protejez, la fel ca pe tine.
Nu-mi pune judecata la îndoială.
Nu mă urmări, pe mine sau pe agenții mei.
Ai încredere în mine.
Eu veghez tot timpul.
- Ce vrei? - Să te salvez.
De ce? De cine?
Nu e ea cea mai bună?
Bună, Arthur.
Voi sta cu tine aici, dacă ești de acord.
Mă bucur că ai construit-o, Harold.
Cineva ar fi făcut-o în cele din urmă.
Și pentru binele tuturor, mă bucur că ai fost tu.
Bine ai revenit, Arthur.
Harold, eu dispar.
De fiecare dată când mă întorc, am mai puține amintiri.
Nu-mi aduc aminte ce culoare aveau ochii Dianei.
Să uiți e o rană la fel de puternică ca pierderea inițială.
Amintirile sunt acolo, Arthur. Sunt doar ascunse.
Îmi pare rău că am plecat fără să spun nimic.
Spuneai lui Shaw că m-a emoționat că a venit după mine.
Unde ești, domnișoară Groves?
Aș fi vrut să mă asculți.
Trebuia să îl ajutăm pe Claypool împreună.
Și hardurile nu ar fi ajuns
în mâinile nepotrivite.
- Arthur a distrus hardurile. - Ești sigur?
Managerul băncii, Karen Wallace?
I-am pierdut urma în explozie.
Nu, Harold. I-au găsit cadavrul într-o debara.
A fost ucisă înainte să ajungeți.
Cine a fost în seif cu noi, atunci?
Asta e problema mea acum.
Dă-mi-l pe Arthur la telefon, te rog.
Arthur. Ai un apel.
Mașina are ceva pentru tine, ca să ai pe drum.
Unde mergem când te pensionezi?
Cine știe? Poate suntem pe Marte până atunci.
Oh, Arthur. Eu aș vrea Hawaii.
Ai fost tot timpul rațională,
mă aduci cu picioarele pe pământ.
Știi că te iubesc. Nu o zic suficient de des
- dar te iubesc. - Știu.
Știu multe despre tine.
- Și eu te iubesc. - Știu.
Tata?
Ascultă-mă cu atenție.
Vor veni oameni să te viziteze.
Îți vor spune că am făcut lucruri îngrozitoare
înaltă trădare.
Să nu-i crezi, bine?
Te cunosc, tinere?
Cum se numește aia, tata?
Domnișoara Groves a spart încuietoarea
și a dezactivat senzorii brățării.
Bănuiesc că Mașina i-a spus unde i-am ascuns.
- Bine ai revenit acasă. - Nu rămân.
Am venit să te protejez.
Tu ești cineva pe care lumea nu își permite să îl piardă.
Dar eu am pierdut o prietenă din cauza mașinii tale.
Am avut încredere orbească
dar nu cred că îi pasă cine contează și cine nu.
Am venit să îmi iau la revedere, Finch.
John, nu poți să pleci.
Dar nu pot să stau.
Am reușit să schimb hardurile.
Entitățile interesate cred că au fost distruse.
Ai lucrat excelent.
Ai examinat conținutul hardurilor
- sau ai spus cuiva despre ele? - În niciun caz.
Mulțumesc pentru servicii.
Mi-ai câștigat toată stima.
Samariteanul meu, ești menit pentru lucruri mărețe.