Sunteți urmăriți.
Statul deține un sistem secret,
o mașină, care vă spionează în fiecare oră a fiecărei zile.
Eu am proiectat mașina să detecteze acte teroriste, dar ea vede tot,
crime violente cu implicarea oamenilor normali.
Statul consideră că acești oameni sunt irelevanți. Noi nu.
Vânați de autorități, ne ducem munca în secret.
Nu ne vei găsi niciodată
dar, victimă sau agresor, dacă numărul tău apare, te vom găsi noi.
- 911. Ce urgență aveți? - Am nevoie să te calmezi!
- 911. Ce urgență aveți? - Taci! Taci!
- 911. Ce urgență aveți? - 911. Ce urgență aveți?
911. Ce urgență aveți?
Trebuie să mă ajutați. Mi-au spart mașina.
Sunteți în mașină acum?
Nu, slavă Domnului. Sunt peste stradă.
Bun. Vă rog să nu vă apropiați de vehicul.
Acum, vedeți vreo armă?
Rup tot prin interior! Sunt peste tot!
În regulă, încearcă să fure mașina?
Ce? Nu fi ridicol. Veverițele nu pot conduce.
Mă tem că veverițele nu sunt considerate o urgență.
Lăsați-mă să vă fac legătura cu un operator care se ocupă de asta.
Bună treabă, Harold.
Ești sigur că nu ai mai făcut asta până acum?
Nu chiar, deși am niște experiență aplicată.
Nu știu, Finch.
Poate ar trebui să îl trimiți pe Fusco să interogheze veverițele alea.
Reese are dreptate, poate fi o bandă de hoți de mașini.
Vă distrați, nu?
Aș fi încântat să facem schimb de locuri, Shaw.
Recunosc, nu înțeleg ce mă face pe mine potrivit
pentru această misiune sub acoperire.
La un birou, înconjurat de monitoare, ajutând oameni.
Tot ce lipsește e cățelul.
Și în plus, ai prefera ca oamenii care sună la 911 să dea de mine?
Ai și tu dreptate.
Apelurile reprezintă numerele pe care noi nu le primim.
Infracțiuni care se dezvoltă prea rapid ca Mașina să le detecteze.
Ai numai de câștigat, Finch.
Tu îi poți ajuta, cât noi ne ocupăm de număr.
Sandra Nicholson.
Operator 911 și supraveghetorul stagiarilor.
A primit o tonă de laude. Deci care e amenințarea?
Operatorii 911 sunt des martori la tribunal sau acuzați în procese
și acum, că am intrat în sistemul de monitorizare,
pot urmări orice apel primește.
Sandra? A căzut cu mașina de pe un pod în apă.
Se scufundă. Nu știu ce să fac.
Ok, bună ziua, mă auzi? Cum te cheamă?
Jackie. Sunt blocată. Oh, Doamne.
Ok, Jackie, stai calmă.
O să te scoatem de acolo, da?
Mașinile plutesc pentru 2 minute, deci avem un pic de timp.
Ușile sunt blocate și geamurile închise. Ajutor.
- Jackie, porți tocuri? - Da, niște tocuri de 10.
Bun, pantofii ăia îți vor salva viața.
Geamul de la mașina ta e mai slab lângă mânerul portierei.
Vreau să lovești locul ăla cât poți tu de tare
cu tocul, ok? Hai!
A mers!
Unitatea 1234, ajungem la fața locului.
Vedem mașina. Preluăm noi de aici.
Bine, Jackie. Echipa de salvare vine acum.
E bună.
La a se ocupa de urgențele altora.
Mă întreb cum se descurcă cu una care o privește.
Arma crimei în cazul Kipling.
Ce crezi, Fusco? Mărimea potrivită, forma potrivită?
Margine nepotrivită. Rana era ruptă, ții minte?
Hei, Fusco, stai puțin.
Suspectul e vinovat sigur,
dar nu putem să îi luăm ADN-ul fără mandat.
- DA vrea să îl lăsăm. - Ai auzit de căutatul în gunoi, Kane?
Îmi cer scuze, detectiv Fusco?
Jake Harrison. Tocmai am fost transferat de la secția 12
și am prins cazul ăsta.
Tara Cooke, 29 de ani.
Găsită în East River ieri dimineață.
Craniul spart, portofelul furat. Un furt care a degenerat, nu?
Toți mi-au zis să vorbesc cu tine.
Uite, puștiule, te-au trimis la Omucideri pentru un motiv.
Nu totul vine cu instrucțiuni. Încearcă să te prinzi.
Și tu vrei ceva de la mine?
- E un moment prost, domnule detectiv? - Nu e bun.
Toți mă întreabă despre orice
de la interogatorii la dovezi.
Nu mă miră.
Arestarea ofițerului Simmons ți-a adus
o cantitate mare de respect. Poate ar trebui să te simți flatat
că toți colegii îți cer ajutorul.
Că tot vorbim, ai apucat să vezi ce ți-am trimis?
Da, era... Sandra Nicholson.
Da, în afară de câteva amenzi de parcare, e curată.
Dar a avut un cazier de minor care e sigilat.
A intrat în ceva probleme în copilărie.
Bănuiesc că nu poți uita după acel sigiliu.
Îmi pare rău, prietene. Treaba cu HR a afectat poliția.
Tot departamentul e sub lupă.
Deci, în caz că nu ai ordin judecătoresc, va trebui să spun "nu".
Am înțeles, îți mulțumesc pentru timp, detectiv.
Cât despre popularitatea ta recentă, ai câștigat-o.
Da.
Vezi urmele astea? Livor mortis.
Apar când corpul stă într-un loc, ok?
Tara a fost găsită întinsă pe dreapta. Urmele sunt pe stânga.
Și uite, criminaliștii au găsit fibre industriale în răni.
Dar nu era învelită într-un covor.
Corpul a fost mutat. Ăsta nu e un jaf.
Să trecem la treabă. Arată-mi ce mai ai.
Uh, da.
- 911. Ce urgență aveți? - Mă numesc Aaron.
Niște oameni încearcă să intre în casa mea.
Bună, Aaron. Eu sunt Sandra.
O să te ajut, ok? Ești singur?
Dădaca nu era aici când am venit de la școală
și mama e la lucru.
ok, trimit poliția spre tine.
Toate unitățile un 10-31 în desfășurare.
Calea Bakersfield numărul 2016, Unitatea 4-E. Cod Trei. Repet, Cod Trei.
Reese, Shaw, el nu e numărul nostru, dar...
Ne ocupăm, Finch. Suntem pe drum.
Sandra, o să spargă ușa.
E vreun loc în care să te ascunzi?
E un loc mic după ușa din dulapul meu.
Perfect. Mergi acolo acum.
- Ok, Sandra, sunt înăuntru. - Ok, te descurci bine, Aaron.
Acum vreau să fii foarte tăcut, să nu scoți niciun sunet.
Sandra? A mers. Pleacă.
- Nu! - Aaron?
Nu, nu, nu!
- Aaron, ești bine? Aaron! - Nu! Nu!
Sandra? Oamenii ăștia vor să îți spun ceva.
- Ce? Ce este? - Răspunde la telefon.
Ce?
- Alo? - Mă bucur să te cunosc, Sandra.
Îmi cer scuze că te sun pe telefonul personal
dar pentru ce vom face împreună, am nevoie să fii mobilă.
- Și ce vom face? - Orice zic eu.
Vezi tu, eu am luat acest băiat ostatic
și dacă nu îmi urmărești instrucțiunile precis
micuțul Aaron va muri.
Cine ești? Cum te cheamă?
Pe bune, Sandra?
E în joc viața unui copil și tu vrei să facem cunoștință.
Cum știu că Aaron e măcar adevărat? Că răpirea nu e o înscenare?
Aș fi bucuros să-i tai o mână lui Aaron
și să o las la apartamentul tău din 3621, Bulevardul 17.
Uită-te la telefon.
Și acum spune-mi ce parte a corpului vrei să îi tai.
- Nu! Te cred. - Bun.
Acum, regulile de bază.
Dacă spui cuiva, dacă nu execuți instrucțiunile mele
dacă încarci în orice fel să întrerupi apelul ăsta,
Aaron moare.
- Sună destul de clar. - Mă bucur că așa crezi.
Comanda numărul unu,
cheamă înapoi echipele trimise la casa lui Aaron. Acum.
Toate unitățile, nu luați în seamă 10-31 de pe Calea Bakersfield nr. 216.
Apelul e o farsă. Repet, nu este o urgență.
Recepționat. Sector Charlie anulează răspunsul.
Excelent, Sandra. Te vei descurca foarte bine.
Finch, intrăm în blocul lui Aaron. Ai vești?
Aaron a fost răpit de un om
care a intrat în aripa de schimb a Urgențelor
și s-a asigurat că apelul băiatului ajunge direct la Sandra.
Ai idee de ce a ales-o pe ea?
Poate răzbunare. Unul dintre apelurile 911 ale Sandrei care a sfârșit prost.
Nu explică băiatul, însă.
De ce ar apărea numărul Sandrei, dacă Aaron e în pericol?
Dacă Mașina ne-a dat numărul Sandrei
soarta ei e legată de a lui Aaron.
- Finch, niciun semn de ei sau de puști. - Încearcă camera de filmat.
Am folosit un dispozitiv de accesare și am intrat în calculatorul lui Aaron.
Uite-l.
Tipii care l-au luat sunt profesioniști.
Nu sunt militari. Nu au curățat locul.
Pistol sclipitor cromat. Și inelul ăla, o cruce gotică.
Templario.
Răpesc oameni ca profesie, fac parte dintr-un cartel mexican.
Cei mai buni de pe piață.
Am localizat GPS-ul din telefonul apelantului.
E într-o mașina care merge în nordul Manhattanului.
Mă duc.
Eu văd dacă pot găsi cartelul.
Se pare că fata moartă lucra la o firmă de capital privat.
Hai să-i verificăm biroul.
Vom testa ca de obicei. Dar la primă vedere?
Fibrele covorului nu se potrivesc. Fata voastră nu a fost ucisă la birou.
Hai. Nu ți-a trimis ochelaristul mesajul meu? Sunt prins.
Ajut un boboc cu o crimă.
Deci dacă nu se termină lumea...
Se termină pentru un băiat de 10 ani, dacă nu îl salvăm
De ce n-ai zis așa? Ce ai nevoie?
Templario.
Ai idee pe unde își petrec timpul?
Nu știu sigur.
Mergeau la un bar în Bedford Park care se cheamă El Cetrero.
Eu acolo m-aș duce. Mult noroc.
- Și tu ești? - Brent Holm.
Am lucrat cot la cot cu Tara timp de doi ani.
Am auzit că a fost jefuită. De ce sunteți la ea la birou?
Trebuie să excludem ceva.
Vom ajuta poliția cu tot ce aveți nevoie.
- Și dumneavoastră o cunoșteați? - Așa sper. Eu am angajat-o.
Gina Kincaid, director financiar.
El e soțul meu și directorul executiv, Ron Kincaid.
Mă bucur să vă cunosc.
Tara era unul dintre cei mai buni administratori.
Intenționăm să ajutăm în orice fel.
Știți ce ne-ar ajuta?
O copie a materialului video de securitate
din ultima zi a Tarei la muncă.
Gata. Am trecut apelul lui Aaron ca farsă.
Bun. Acum bagă căștile în telefonul tău.
Vei avea nevoie de mâini libere.
Să fac ce?
Să oprești generatorul de rezervă al clădirii.
Dacă pică curentul,
generatorul ăla e singurul lucru care ține centrul online.
- De ce să îl opresc? - Pentru că te-am rugat frumos.
Pot fi mai convingător,
dar se rănesc oameni când fac asta.
Ce fată cuminte.
Și încercă să nu mai fii încordată, Sandra.
Dacă eu îți văd mâinile tremurând, le poate vedea oricine.
- Ce vârstă ați spus că avea? - Ia-le cât poți de repede.
Acum cât timp ați luat pastilele?
- Ai un stingător de incendiu? - Ce purta omul?
În regulă. Care e locația ta? Care e numărul apartamentului?
Apoi trebuie să ieși cât poți de repede...
Ce culoare avea jacheta?
De când e pisica blocată în aerisire?
Nu încerca să salvezi din obiecte, ok?
- Ați consumat alcool... - Cum sunt ceilalți pasageri?
- Mai era cineva rănit când v-a lovit? - Ați văzut în ce direcție a fugit...
Sandra, voiam să îți mulțumesc din nou pentru ajutor.
- Ești bine? - Sunt bine, mulțumesc.
De ce ar trimite-o să oprească generatorul?
- Te ajut, Sandra? - Sunt o neîndemânatică.
Cred că am pierdut un cercel pe acolo de dimineață.
E vreo șansă să mă duc să îl caut?
Doar semnează.
Oh, Sandra, chiar credeai că n-o să văd asta?
Înseamnă că nu îți pasă deloc de Aaron.
Așa cum nu ți-a păsat nici de micul Joseph acum 20 de ani.
Joseph.
Cu resursele potrivite, poți accesa orice
chiar și un cazier infantil sigilat.
Întrebarea e dacă ești blestemată să faci aceeași greșeală de două ori?
Înfricoșător aici jos, nu? Bun.
Găsește maneta generatorului și oprește-l.
Bine făcut, Sandra.
Încă o sarcină de îndeplinit. Mergi în camera serverelor.
Așază-te și loghează-te.
Acum scoate toate apelurile 911
care au venit acum două zile.
30 918 urgențe.
New York, New York. E un oraș minunat.
Ok, încă un pas și Aaron e liber să meargă acasă.
Spune-mi, ca să terminăm cu asta.
Vreau să le ștergi, Sandra. Pe toate.
Nu pot. Apelurile alea sunt informații publice.
Sunt dovezi, confesiuni, ultime cuvinte. Nu vreau.
Ți-am spus ce am nevoie. Acum ai de ales.
Salvezi 30 000 de apeluri sau viața unui băiat.
Shaw, sper că te apropii de apelantul misterios
pentru că se dovedește foarte evaziv.
Nu sunt dovezi că ar fi spart camerele de supraveghere,
dar e cumva capabil să vadă fiecare mișcare a Sandrei.
Datorită coordonatelor GPS de la tine, văd mașina.
Și într-un minut, o să-l văd și pe el.
Domnișoară Shaw, ai găsit apelantul?
Finch, avem o problemă.
Tipul nu e doar o voce, e o fantomă.
Finch, vrei să-mi spui ce am în mână?
Din descriere, pare un releu de telefoane.
Vocea apelantului trece dintr-un telefon
în altul până ajunge la Sandra.
Apelul lui poate origina de oriunde din oraș sau din lume.
Să le desfac? Poate poți urmări apelul.
Nu, Shaw, te rog.
Dacă desfacem telefoanele, apelul va fi întrerupt
și Aaron ar putea fi ucis.
Ai reușit să scoți ceva de la șofer?
Un tip i-a dat 1000 de dolari
Să se plimbe toată ziua cu telefoanele in mașină. Nu am un nume.
Dacă mi-aș da seama
cum reușește să stea cu ochii pe Sandra.
- Doamnă, sunteți într-un loc sigur? - A încercat să vă muște câinele?
- Înțeleg. - Ușa e încuiată?
Bineînțeles.
Shaw, trebuie să mă ocup de o problemă urgentă.
Poți să faci rost de descrierea omului care a plătit șoferul?
Va fi plăcerea mea.
Gândește-te că e un schimb, Sandra.
Tu ștergi o zi de apeluri,
și eu îl trimit pe Aaron acasă. Fericit și întreg.
Ce bine ar face oricui să le șterg?
E soluția mai simplă.
Atunci de ce nu faci tu asta, dacă tot ai atâtea resurse?
Știi la fel de bine ca mine că terminalul la acre stai
e singura cale de acces la ele
ceea ce înseamnă ca am nevoie de cineva din interior. De tine.
Destul cu vorbitul.
Ce va fi, Sandra, apelurile sau puștiul?
Nu te întoarce.
Am activat de la distanță funcțiunea mut de pe telefonul tău
așa că nu ne aude.
Cine îți face asta
a montat o mică cameră de filmat pe căști.
Așa poate vedea tot ce faci oriunde te duci.
Harold. Cum știi toate astea?
N-am timp să explic. Ai încredere în mine.
Am o echipă care se ocupă de salvarea lui Aaron,
dar trebuie să ne dăm seama cine face asta și ce vrea.
Dacă ștergerea a 30 000 de apeluri e soluția simplă,
atunci cel mai probabil e un paravan
pentru a ascunde apelul de care prietenul nostru e cu adevărat îngrijorat.
Dacă putem găsi apelul,
am putea să întoarcem balanța.
Îmi pierd răbdarea, Sandra.
Nu pot să le șterg deodată. Trebuie să o fac în seturi.
Ar putea dura 15 minute pentru o zi întreagă,
și pentru asta am nevoie de codul de elită.
Doar șeful de la IT îl are la un breloc.
Atunci nu mai pierde timpul și fă rost de cod!
Cât tu faci asta, eu voi sta aici și voi încerca să găsesc apelul.
Și nu uita, ține-mă în afara razei tale vizuale.
Am verificat materialul din ultima zi la muncă a Tarei Cooke.
Ajunge dimineața și pleacă seara.
Nimic neobișnuit.
Tot ce am putut să scot e asta,
o hartă cu locurile unde își petrecea Tara timpul.
Criminaliștii au probe din toate locurile astea. Covorul nu se potrivește.
Ce zici de colegul ei, "Domnul îngrijorat"?
Îl verific.
Hei. Superman mi-a zis că încercați să ajutați un copil.
Așa este, de asta am nevoie de ajutorul tău.
Caut acul în carul cu fân.
Un apel 911 suspect din 30 000.
Treizeci de mii?
Ăla nu e carul cu fân, e toată ferma.
Folosind probabilități, am reușit să reduc numărul.
Spre exemplu 38% din apelurile 911
sunt rezultatul apăsării din greșeală a tastaturii.
Stai puțin, tu îmi spui că 911
primește 11 000 de apeluri cu fundul, pe zi?
Din păcate da, dar am redus numărul așa.
Am mai eliminat furturi de genți, mașini întârziate...
Treci la subiect. La câte apeluri ne uităm?
312 în următoarele 5 minute.
Îți trimit jumătate de listă.
Ai atașate fișiere audio,
numere de telefon și istoricul apelurilor
și harta de locație a apelului.
156 de apeluri în 5 minute?
Spor la vânat, domnule detectiv.
Nu, va fi versiunea 10.6, ok?
Nu, ți-am zis, dacă protocolul nu e urmat, nu vor funcționa.
Mai încearcă o dată.
Hei, Todd, ai un minut?
Unul dintre recruți a tras prea tare de cablul de la monitor
și la scos de tot. Ai unul de rezervă?
Când vor învăța să respecte recuzita?
Fii cu ochii pe ăla.
Ia brelocul.
Grăbește-te sau vei fi prinsă.
- Uite. - Mulțumesc.
Hei.
- Ești ok, Sandra? - Apel greu.
Rămânem fără timp, domnule detectiv.
Spune-mi dacă ai găsit apelul.
Fură de la mine în fiecare zi! E ziarul meu!
Sparge tot prin casă.
Așa face de fiacre dată când pierd cei de Knicks și nu mai pot.
- 911. Ce urgență aveți? - E vina mea. Eu am greșit.
Nu trebuia să mă culc cu el. Și acum mi-a făcut rău.
Unde ești?
Văd că telefonul tău se mișcă pe Autostrada 95.
Conduceam.
I-am zic că îl părăsesc. Și m-a rănit.
Ok, am trimis poliția să te găsească.
Rămâi cu mine.
Ești pe un telefon cu cartelă, deci nu îți văd numele.
vrei să-mi spui cum te cheamă?
Alo? Ești acolo? Răspunde-mi. Te rog, răspunde-mi.
Ia stai.
Telefonul de apel a fost în aceleași locații
că în cazul de crimă al bobocului.
Tara.
He, Ochelari. Am găsit apelul.
Și dacă am dreptate, lucrăm la același caz.
Victima unei omucideri. A sunat de pe cartelă.
I-a murit bateria înainte să ajungă poliția la ea.
Dar sunt destul de sigur că îi știu numele. Îți trimit acum.
- Tara Cooke. - Da.
Pun pariu că cine amenință puștiul
e același om care a ucis-o pe Tara.
Ai cum să verifici căsuța vocală a Tarei?
Încerc, domnule detectiv.
Cine e ăla? Cine te ajută?
Nimeni. Jur că nu știu cine e.
Nu-mi plac minciunile, Sandra. Ai încălcat o regulă.
Te rog nu-l răni pe Aaron.
Trebuia să te gândești la Aaron
înainte să mai implici pe cineva în aranjamentul nostru.
Acum nu am de ales. Eu mă țin de cuvânt.
Ține minte, asta e vina ta.
911. Ce urgență aveți?
Vreți să trimit o ambulanță...
O explozie. Sunteți sigur?
Unde era bomba când a explodat?
Sunteți bine? E cineva rănit?
Câte geamuri s-au spart de la explozie?
Din ce vedeți, e cineva rănit?
A murit? L-ai omorât pe Aaron?
Am detonat bomba într-o parcare interioară.
Trei mașini au fost transformate în torțe de fier.
Să-i spunem avertizare.
Aaron e în viață. Deocamdată.
- Ok, înțeleg. - Nu, nu cred.
Vezi tu, o bombă de aceeași dimensiune
e lipită de micuțul Aaron.
Și cum regulile mele s-au dovedit prea complicate pentru tine,
voi face totul să fie foarte simplu.
Ai exact 15 minute să ștergi apelurile
până detonez bomba. Începând de acum.
Fă-o!
Sau următoare echipă pe care o trimiți
va fi cea care să adune bucățele
din ce a mai rămas din băiatul ăla.
Mă înțelegi acum, Sandra?
La început, nu avea sens.
Dintre toți operatorii de pe etaj,
de ce să îl alegi pe singurul care nu ar ceda sub presiune
pentru a accepta cerințele?
O mișcare prostească, mai puțin dacă ar știi ceva despre tine.
Ceva dintr-un cazier juvenil de care s-ar folosi
ca avantajul perfect pentru a te constrânge să faci orice.
Pierderea unui copil.
Îl chema Joseph.
Avea trei ani și un zâmbet care făcea totul să fie bine.
Locuiam peste stradă, stăteam cu el de multe ori.
Și într-o noapte, când aveam 14 ani, îi făceam o baie.
Voia o jucărie. O prostie de broască galbenă.
Coborâsem până jos. Am lipsit doar un minut.
Probabil poți să ghicești restul.
Cea mai urâtă parte nu a fost disperarea cu care i-am făcut manevrele de urgență
înainte să ajungă salvarea.
Și nici când poliția m-a acuzat de omor prin neglijență.
Nu, partea groaznică a fost când m-am întors sus
și l-am găsit cu fața în joc în cadă.
Am înghețat. N-am putut să gândesc. N-am putut să mă mișc.
Și până azi, mă întreb dacă alea 15 secunde în plus
ai fi putut salva viața lui Joseph.
Erai și tu un copil. Oricine în situația aia...
Așa a spus și avocatul meu.
Și în fața legii, am fost declarată nevinovată.
Dar nu și în ochii mei, Harold...
...și de aceea voi face tot ce îmi cere omul ăsta.
Sandra, așteaptă.
Mai e un motiv pentru care apelantul te-a ales pe tine.
Un apel 911 preluat de tine acum două zile. O crimă.
Nu-mi pasă. Nu mai renunț la încă un copil.
Îți dau câte minute pot,
și după, voi șterge apelurile alea.
Mă întorc acum. Dă-te din raza mea.
Înțeleg că nu vei renunța la Aaron.
Nici eu nu renunț la tine.
Shaw, dacă încă ai telefoanele alea, ține-te bine de ele.
Am treabă de făcut.
Am o descriere. Poate fi tipul pe care îl căutăm.
În regulă, Shaw, spune.
Latin într-un costum șmecher.
Un număr ridicol de cercei în ureche dreaptă,
și o cruce gotică.
Templario. De ce nu mă miră?
Uite-l. Cinci chiar pare ridicol.
Sunt pe drum. Nu trebuie să te ocupi singur.
Nu sunt neapărat genul care așteaptă întăriri.
Vreau doar să vorbesc puțin cu el.
Restul, puteți pleca. Nimeni nu va fi rănit.
"Nimeni nu va fi rănit"? Dar despre tine ce zici, pendejo?
Speram un pic că veți alege calea grea.
Hei, Ochelari, am niște informații interesante
despre victima crimei și șefii ei, familia Kincaid.
S-ar putea să te ajute cu puștiul. Te sun când termin.
Am o singură întrebare. Știți ce ține Tara în mână?
- Telefonul ei. - Uh-uh.
Ăsta e telefonul ei. L-am găsit la ea în apartament.
Ăsta e un telefon cu cartelă.
Tara îl avea cu ea în noaptea în care a murit
dar nu reușim să îl găsim în lucrurile ei.
Se pare că cineva a scăpat de el. Cineva care a omorât-o.
Am accesat desfășurătorul lui.
Tara a folosit telefonul ăla să sune la două numere.
La 911 în seara în care a murit și la ăsta. Îl recunoști?
Nu, nici eu.
Așa că am decis să verificăm căsuța vocală.
Știu, cum să facem asta fără parolă, nu?
Am prietenul ăsta care e... E foarte bun la chestii din astea.
Ron, sunt Tara.
Nu mai pot să fac asta, să mă ascund.
Nu e corect nici față de mine, nici față de Gina. Vreau să se știe.
Chiar și mesajele șterse sunt stocate încă 30 de zile.
Date binare, nu dispar niciodată.
- Nimic nu poate fi folosit în instanță. - Dar asta poate.
Fibrele de covor din portbagajul tău
adică unde Ron a băgat cadavrul și l-a ascuns de tine,
înainte să o arunce lângă râu.
Dar sperietura adevărată a venit când
a sunat la 911.
Nu știai ce e pe apelul ăla,
dar știai că trebuie să scapi de el.
Vezi, în mod normal, te-aș lăsa să negi.
Dar a trebuit să răpești un copil ca să maschezi.
Un copil. Ce?
Vei lua acel telefon,
și le vei spune să îi dea drumul.
Stați. Trebuia doar să scape de apel.
- N-a spus nimic despre... - Cine? Pe cine ați angajat?
Nu știu. Ron mi-a spus ce a făcut.
Am găsit pe cineva care să ne scape de problemă.
- Cum anulezi? - Nu am întrebat.
Nu-ți face griji, Shaw. Am păstrat ce e mai bun.
Tu ești?
Tipul care terorizează un operator 911
și amenință să arunce în aer un puști?
Nu îl veți prinde. Tipul e precaut.
Apeluri fără localizare, mesaje care se șterg automat...
Noi facem ce zice și banii apar într-un cont.
Da, hai că o să fac să fie simplu.
O să ne spui unde țineți băiatul.
În niciun caz.
Va trebui să mă împuști.
N-o să fie nevoie.
Reese, Shaw, am vești.
Am reuși să sparg rețeaua de telecomunicații
de la ambele telefoane pe care le-a găsit Shaw.
Știu de unde sună tipul misterios.
E probabil același loc în care îl țin pe Aaron.
- O clădire de birouri în centru. - Suntem deja aici, Finch.
Tipul din Templario v-a dat locația lui Aaron?
Am reușit să scoatem informația din el.
Fiți atenți.
Cel pe care îl căutăm e foarte inteligent, cu multe resurse
și cu siguranță periculos când este înconjurat.
Deci practic, Finch, ca tine. Dacă ai fi malefic.
Nu mă omor după comparație, Shaw.
Grăbiți-vă. Omul a răpit un copil ca să acopere o crimă.
Și va reuși dacă Sandra șterge apelurile.
Ce, ai nevoie de un costum nou?
Stop.
Am fost informat că angajatorii mei
au mărturisit la poliție.
În acest caz, contractul cu ei devine nul.
Serviciile tale nu mai sunt necesare, Sandra.
Deci s-a terminat. Îi dai drumul lui Aaron.
Din păcate, asta a devenit acum imposibil.
Nu pot risca ca detalii ale acestei operațiuni
să pice în mâinile poliției. E totul despre curățenie.
Nu te învinovăți. Ai făcut tot ce a fost în puterea ta.
- Nu face asta, te implor... - Îmi pare rău, Sandra.
E prea târziu pentru Aaron. Și pentru tine.
Deși, bineînțeles, eliminarea ta era parte din plan oricum.
A fost o adevărată plăcere să vorbesc cu tine, Sandra.
La revedere.
Sandra.
Nu face asta.
Ăsta e protocolul.
Când e pană de curent, trebuie să ieșim toți prin față.
Exact la asta se așteaptă cel care te-a sunat.
- Mai există vreo ieșire? - Vino după mine.
Vamonos. Să mergem.
Ce naiba? Am crezut că liftul e blocat.
- Trebuie să dezamorsăm bomba. - Hei. Nu există "mort" în "echipă".
Așa că în loc să faci pe Charles Bronson,
lasă-mă să eliberez calea.
Tu ești Aaron, nu? Sunt aici ca să te ajut.
E o ieșire pe aici.
Sandra!
Declanșator cu boloboc. Să stai nemișcat.
Hei, Aaron. Îți place la baseball, nu?
Da, dar nu lovesc foarte bine.
Și eu aveam aceeași problemă. Știi ce m-a ajutat?
În fiecare seară închideam ochii.
Și îmi imaginez că loveam până în afara parcului.
Mi-am dat seama că ține de sincronizare.
Vrei să încerci? Hai.
- Vezi mingea venind, Aaron? - Da.
Dă cât poți de tare. Acum.
- Am reușit. - Da, așa e.
Am prins ultimul răpitor.
Te-ai prins care dintre ei era cel responsabil?
Da. Niciunul.
Deci, încă e undeva în libertate.
Nu te mișca.
Înainte să faci o gravă eroare de judecată
permite-mi să îți descriu ce am în mână.
E un cablu electric tăiat care e conectat la acest generator.
Curentul trece prin el
la un amperaj de zece ori mai mare decât cel de care e nevoie pentru electrocutare.
Tot ce trebuie să fac este să îl scap în apă
și în câteva secunde mușchii inimii tale vor intra în fibrilație.
Eu nu sunt un om violent.
Dar, nu numai că ai încercat să îi faci rău acestei femei
și unui copil nevinovat,
dar ai închis un centru de apeluri 911
într-unul dintre orașele periculoase ale țării.
Așa că acum sunt două lucruri
care mă vor împiedica să îți iau viața.
În primul rând, vreau să lași jos arma.
în al doilea, vreau să îți aud vocea.
Te rog, eu doar lucrez pentru tip. Nici măcar nu îi știu numele.
Sandra, ia pistolul.
Hei. Voiam să îți mulțumesc încă o dată pentru ajutor.
Familia Kincaid și-a luat avocați.
Dar fibrele de covor din mașina lui Ron
sunt aceleași cu cele găsite pe corpul Tarei.
Deci cu ele și cu apelurile de pe telefon,
nu va fi greu de obținut o acuzare.
- Felicitări. - Da, și ție.
Aș zice că facem o echipă bună, nu crezi?
Nu suntem o echipă.
Ce, o să stai acolo toată ziua?
Ia-ți o cafea și pune-te la lucru.
Nu te pot ajuta să rezolvi toate cazurile.
- Sandra. - Harold.
Mă bucur că ai putut veni.
Sunt în drum spre muncă, măcar atâta lucru pot să fac.
- Îți datorez viața. - M-am bucurat să fiu de ajutor.
Să fiu sincer, cred că suntem similari
primim apeluri ca să ajutăm oameni care au nevoie de noi.
Deci așa m-ai găsit? Ai primit un apel?
Ceva de genul.
Ce vreau să spun,
e că îmi face bine să te știu pe undeva pe acolo.
Și mie, Harold. Ar trebui să merg la muncă.
Înainte să pleci, voiam să îi arăt ceva.
- Bună lovitură, Aaron. - El e?
Voiam să îți ofer ceva ce operatorii 911 nu primesc niciodată.
Finalul.
Aaron arată fericit-
Nu te-ai gândi că a trecut prin ceva rău.
Copiii sunt foarte rezistenți.
Și adulții, dacă au prietenii potriviți.
Mii de mulțumiri amândurora pentru o treabă bine făcută.
Nu e chiar terminată.
Dacă încă vrei să îl găsești pe tip, poate astea ajută.
- Alo? - În sfârșit.
O șansă de a vorbi cu omul care mi-a adus prima înfrângere.
N-am făcut-o singur.
Oh, crede-mă că știu.
Te avertizez,
orice încercare de a-i mai răni pe Aaron sau pe Sandra
ar fi o greșeală.
Nu-ți face griji.
Sandra și-a câștigat viața din punctul meu de vedere.
Și în acest moment, să îi fac rău lui Aaron ar fi contra-productiv.
Cu tine, în schimb, e altă poveste.
Ne mai vedem.
Ce a zis?
Nimic important.