Ești urmărit.
Guvernul are un sistem secret...
Sistem secret...
Un sistem căruia i-ai cerut să te țină în siguranță.
O Mașinărie care te spionează la orice oră din zi.
I-ai dat puterea de a vedea totul...
Să catalogheze, să ordoneze
și să controleze viețile oamenilor obișnuiți.
Guvernul consideră acești oameni ca fiind irelevanți.
Noi nu-i considerăm așa.
Dar pentru ea, toți sunteți irelevanți.
Victimă sau făptaș, dacă-i stați în cale...
Vă vom găsi.
Seria V Episodul 10
Am vrut să vorbesc cu tine.
Nimeni altcineva n-ar putea înțelege cu adevărat.
Nu prea e o conversație, atâta timp cât nu poți răspunde.
Asta e vina mea, dar m-am gândit
și știu că te-ai gândit și tu despre cum se vor termina toate.
Despre ce se întâmplă în continuare.
Sunt sigur că ai găsit un milion de versiuni.
Știu că urmează niște lucruri foarte urâte.
Știu că probabil voi muri.
Am acceptat asta cu mult timp în urmă.
Dar mă întrebam dacă
în oricare dintre aceste versiuni,
oamenii pe care i-am implicat prietenii mei...
Vor scăpa cu viață?
Aceasta e calea pe care o urmăm?
Presupun că din cauza mea acest lucru e imposibil.
Chiar dacă mi-ai putea spune,
e probabil prea târziu.
Unul dublu și un cappuccino.
Mă bucur că te-ai întors.
A trecut ceva timp, nu-i așa?
Mi-e teamă că mă confunzi cu altcineva.
- E prima oară când vin în acest loc. - Scuze...
Credeam că am recunoscut și comanda...
Ce coincidență!
La revedere și mulțumesc.
'Neața, dră Groves.
- Cum se simte dra Shaw? - Fantastic.
- Cum se simte cu adevărat? - O să dureze ceva.
Mai este ceva?
În sfârșit avem acces la Mașinărie.
Acum plănuiești să oprești accesul. Să vorbim din nou în numere.
Dacă n-ai adăugat telepatia la lista ta lungă de talente,
nu aveai cum să știi
că am ales azi să pun capăt dialogului nostru cu Mașinăria.
Ai construit-o să citească oamenii, Harry.
Și e foarte bună la asta.
Începând cu tine.
Îți respectă decizia.
Crede în tine atât de mult.
Nu ești de acord.
L-ai construit pe Dumnezeu, Harry.
Cine sunt eu să-ți pun la îndoială judecata?
- Sau pe a ei. - Dar?
Dar o să pierdem. Știi asta.
Avem cel mai puternic aliat din lume,
dar ai prea multe principii și n-o lași să ne ajute.
Vom deveni cele mai celebre cadavre.
Am rămas în viață până acum.
Nu trăim.
Supraviețuim.
Suntem oameni.
Într-un final, vom face o greșeală și...
Va muri și ea.
Știu de ce nu i-ai dat un nume.
Nu dai nume unui lucru pe care va trebui să-l omori.
A trebuit să omori primele 40 de versiuni ale ei.
Dar îți place sau nu, Harry, e copilul tău.
Și va muri... neștiută, nejelită.
Pur și simplu, va dispărea fără urmă.
Și nici măcar nu i-ai dat o voce reală
ca să te întrebe dacă trebuie să se termine așa.
N-am dat un nume Mașinăriei, pentru că...
Mi-am imaginat că, într-o zi,
și-ar putea să dorească să-și aleagă unul singură.
Iar un sistem nu trebuie să fie deschis ca să i se dea o voce.
A cui voce ai prefera să o aibă?
E mare acum.
Cum spuneai... Las-o pe ea să aleagă.
Blochez accesul nostru la sistem.
În privința vocii, o să vedem ce alege.
AMENINȚARE DETECTATĂ IDENTIFICARE...
NIVEL DE PRIORITATE: MARE CONTACTEZ AGENTUL
Sierra, tango, bravo...
- Lima. - Raze X...
- Lima, noiembrie, golf... - Charlie...
Ți-am verificat acreditările, profesore Whistler.
Munca ta la analiza comunicării este impresionantă.
- Mulțumesc. - Cu mare plăcere.
Dar n-ai publicat pe tema clarificării sensului cuvântului.
Știind asta, de ce îmi dai un - 8?
Orele cu studenții s-au terminat.
Profesorul Whistler tocmai era pe cale să-mi schimbe nota.
Lucrarea asta e de - 7 cel mult.
Iar acel bărbat nu este profesorul tău.
E un arhitect al viitorului.
- Dle Reese, ce se petrece? - Avem un număr nou.
- Al cui? - Al tău.
- Scuză-mă, cum rămâne cu nota mea? - Ai picat.
Scuze, Harry.
Profesorul Whistler se pensionează mai devreme.
Cine vrea să dispară în tăcere?
Mi-a plăcut să fac afaceri cu tine, Trevor.
Hai să plecăm de aici, înainte să apară și alți colegi ai lui.
E bine să fii viu. Nu-i așa?
Încă n-am trecut peste asta, dră Groves.
Acoperirea lui Harold e distrusă.
- Și a ta, dle detectiv? - Nu știu încă.
Exact de asta ar trebui să te distanțezi de noi, John.
Nu merită riscul.
Strada e liberă.
- N-ai fost urmărit. - Dră Shaw...
Mă bucur să te avem acasă.
- Harold, știi cum te-au găsit? - Nu știu.
Eu știu.
M-am întors de o săptămână, acoperirea ta e distrusă.
Și de locul ăsta s-ar putea să se știe.
Trebuie să luăm tot ce putem, arme, muniție, bani...
Și să plecăm rapid.
Trecem la atac.
Temporary Resolutions...
Începând cu acel birou și urcând ierarhic.
Nu pot ajunge la Finch dacă ajungem primii la ei.
Da, și eu vă iubesc.
Ia niște arme, Sameen.
Te vei simți mai bine după ce împușcăm niște oameni.
Puteam lupta mai eficient, dacă nu închideam sistemul.
Dacă credeam asta, n-aș fi făcut-o.
Dacă ți-aș spune că am integrat ceva în sistem
înainte să-l închizi pentru totdeauna?
I-am dat capacitatea de a se apăra.
Există reguli, dră Groves.
Reguli pe care nu le-am stabilit la întâmplare.
Nu-ți face griji, Am adăugat o siguranță.
Va acționa doar dacă i-o ceri tu. E în întregime decizia ta.
Spărgători de petreceri.
Vrei să stai pe aici, să-i întâmpini cum se cuvine?
Credeam că nu mă mai întrebi.
Atacul îmi convine. Cum rămâne cu Ochelaristul?
- Nu prea seamănă cu Indiana Jones. - Lasă-l pe Harold cu mine.
Crezi că-l poți ascunde de ochiul atotvăzător?
Am fost cândva ochiul atotvăzător.
Știu locul potrivit unde să-l ascund pe Harold.
Bun.
Scuze că ratez petrecerea, doamnelor, dar trebuie să ne mișcăm.
Aș vrea să nu faci asta pentru mine.
Doar protejez un număr, Harold. Asta m-ai angajat să fac.
Ăștia sunt zgârie-norii BB. Ești sigur că locul e sigur?
Pentru mine, da. Pentru un străin, normal că nu.
Îmi par rău că miroase așa. A fost un laborator de metadonă.
Escorta e foarte apreciată, dar preiau eu de aici.
Îmi pare rău, Harold. Nu e doar lupta ta.
Avem un dușman comun, unul care mi-a omorât un prieten drag.
Stau în colțul tău până la sfârșit.
Mărturisesc, nu sunt un fan al boxului,
dar ai fost vreodată la o partidă
unde toată lumea știa că boxerul e terminat,
mai puțin boxerul?
Nu s-a terminat deloc.
Am rezistat prea mult ca să renunțăm acum.
Mi-e teamă că-ți semnezi propria condamnare la moarte.
Dacă e așa, prefer să mor în ring decât să arunc prosopul.
E mai multă liniște decât mi-am imaginat.
Am negociat un armistițiu între cele două bande
care se luptau pentru teritoriu.
Bucură-te. Nu intră nimeni aici.
Ai gândit câteva mișcări în avans,
dar rivalul nostru a gândit o mie.
Mereu ai fost un jucător de șah.
Te-ai gândit vreodată unde vei fi în acest punct al vieții tale?
Trebuie să recunosc,
un laborator de metadonă era la coada listei mele de posibilități.
Eram destul de sigur că voi sfârși în închisoare.
Ciudat. Și eu.
Viețile pe care le-am fi putut duce...
E amuzant... Când ne-am cunoscut,
John proteja un profesor pe nume Charlie Burton
chiar în blocurile astea sociale.
Din câte-mi amintesc, protecția s-a terminat
când Charlie a scos pistolul la John.
O indiscreție tinerească.
Trăiam neștiut de trei ani,
dar am devenit neglijent și am fost prins de o cameră de supraveghere.
Totul e în regulă, Harold?
Scuză-mă.
- Root? - Salut, străine!
Tocmai termin aici.
Mi-e teamă că am făcut o eroare de judecată gravă.
M-am întors la locul unde am dus-o pe Grace la prima noastră întâlnire.
Trecuseră zece ani de când i-am cumpărat primul cappuccino.
Samariteanul privește tot ce facem acum și nu numai acum.
Monitorizează tot ce-am făcut vreodată.
Ai spus în dimineața asta că doar supraviețuiam.
Dar după aceea soarta mea a fost pecetluită.
Dar nu și a voastră.
N-aș vrea ca greșeala mea să fie o pedeapsă pentru voi.
Și te rog să-i spui drei Shaw că asta nu e crucea ei.
Câinele ăsta are aceeași carte de vizită.
Temporary Resolutions...
Cum de acest ochi atotvăzător nu ne vede venind?
O face.
Suntem doi detectivi de la Omucideri
și anchetăm un schimb de focuri în campus.
Temporary Resolutions (Rezoluții temporare)?
Mi se pare doar mie sau trimiterea unui asasin e o rezoluție permanentă?
Acum ori niciodată, Lionel.
Bun venit la Temporary Resolutions. Cu ce vă pot ajuta, domnilor?
Detectiv Riley, NYPD.
Eu și partenerul meu anchetăm un schimb de focuri
în care e implicat un angajat al vostru.
- Dumnezeule! - Trebuie să vedem dosarele angajaților.
Mi-e teamă că veți avea nevoie de un mandat pentru asta.
Putem vorbi cu superiorul tău?
Ești sigur că vrei să faci asta?
Ne vom asuma riscul.
Desigur. Pe aici.
Vă pot oferi niște apă cât așteptați, domnilor?
- Poate cafea? - Nu, mulțumim.
Șeful nostru va veni imediat.
- A fost Harry. - M-am prins.
Crede că eu sunt motivul distrugerii acoperirii sale?
Știe că nu ești. A făcut o greșeală.
S-a întors la locul unde el și Grace au avut prima lor întâlnire.
Harold are o slăbiciune.
Toți avem.
Ar fi frumos dacă ne-am putea întoarce.
Cred că niciuna dintre noi...
Nu are viața pe care și-a dorit-o.
Știi ceva, Sameen?
Mă ascund de când aveam 12 ani.
Asta ar putea fi prima oară când simt că mi-am găsit locul.
Tipii ăștia nu renunță.
Cred că o să avem de lucru până la urmă.
Vrei să mănânci ceva la cină, Harold?
Fac niște paste criminale,
chiar și într-o bucătărie care a fost folosită doar pentru metadonă.
Sunt aici.
Păcat, nu cred că vom avea destule locuri la masă.
Comportamentul normal al celor două bande
e să se lupte toată ziua, zilnic,
deci astăzi e o anomalie.
Așa ne-au găsit.
În cazul ăsta, pastele vor trebui să aștepte.
Încep să cred că superiorul n-o să mai vină.
Lionel.
- Ce auzi? - Nimic.
Ne e bine.
Au trimis 50 de angajați acasă.
Ca să poată trimite pistolarii, iar noi suntem țintele lor.
Pregătește-te, Lionel. Lanțul de comandă vine după noi.
- Intrați! - Sunt încolțiți!
- Bine tras, Lionel. - Mergi mai departe!
Sunt încă acolo!
Dar mi-e teamă că e vremea să terminăm cu asta.
Fă-mi un serviciu și cheamă liftul, bine, Harold?
Cine spune că nu vor fi în lift?
Sunt în lift.
Doar că nu sunt vii.
Dacă ni-l dai acum, te vom lăsa să pleci.
Nu, mulțumesc.
Nu vei putea să ne omori pe amândoi.
Știi ceva? Ai dreptate. Dar el poate.
- E bine că ai adus mopul. - Nu călătoresc fără el, șefu'.
Vezi, Harold? Chiar și boxerii bătrâni știu câteva trucuri.
William o să ne scoată din oraș.
Elias!
Urcă!
- Nici urmă de Finch. - Sunteți polițiștii?
- Am ceva pentru voi. - Lasă-l să treacă.
Toți cei de aici l-au respectat pe Elias.
Ucigașii lui Elias au plecat în această mașină?
Da.
Un ucigaș și un tip pe care Elias l-a respectat.
Root, RTCC are o potrivire pentru mașina care-l transportă pe Finch.
Eu și Shaw suntem deja pe drum.
Nu-ți face griji, Harold. Nu va dura.
Sper că nu.
Nu-ți voi da locația prietenilor mei sau a Mașinăriei.
Așa că, te rog, omoară-mă acum, înainte să moară alți oameni.
Dragul meu Harold, Samariteanul nu te vrea mort.
Atunci, de ce s-a ostenit atât să mă aducă aici?
Pentru că Samariteanul are nevoie de ajutorul tău.
E adevărat, Samariteanul știe
că nu-i vei asculta cererea în starea ta actuală.
Într-o zi, o zi pe care s-ar putea să n-o vezi acum,
vei lucra pentru Samaritean de bună voie.
Ia-l.
Urmați-mă, dle.
Călătorie plăcută, dle Finch.
- Mă gândeam la chestia ta. - Chestia mea?
Chestia cu "Sunt nebună, iar lumea e doar o simulare"?
E ca atunci când Harry m-a închis, iar eu puneam totul la îndoială.
Putem vorbi după tot acest schimb de focuri mortal?
Niciun moment nu e mai bun decât prezentul, Sameen.
În plus, dacă e doar o altă simulare, cui îi pasă dacă murim?
În fine, Schrödinger a spus că, la bază,
Universul nu este format din materie,
ci doar din forme.
M-am gândit că asta te-ar putea face să te simți mai bine.
Pe bune?
O formă, știi?
Nimic ferm.
Ceea ce înseamnă că lumea reală e în principiu o simulare.
Ești ultima persoană din lume căreia i-aș spune asta.
Mi-a plăcut ideea aia.
Chiar dacă nu suntem reali, reprezentăm o dinamică.
Un degețel care trasează o linie în infinit.
O formă.
Și apoi am dispărut.
Asta ar trebui să mă facă să mă simt mai bine?
- Sunt o formă? - Da.
Și, draga mea, ai o formă grozavă.
Flirtezi în cele mai ciudate momente.
- Știu. - Trage!
Ascultă, tot ce spun e că dacă eram doar informație,
doar zgomot în sistem...
La fel de bine am putea fi o simfonie.
Salut, Harry. Te duc undeva?
ȚINTĂ - ACȚIUNE: RECRUTARE/INTEROGARE
Întoarce-te!
Urcă în mașină. Îi atrag după mine!
Nu te părăsesc din nou!
Scoate-l acum de aici, sau te împușc cu mâna mea!
Pleacă! Pleacă!
Oprește-te.
Dreapta.
Pe jos.
Trei cvartale.
- Ar fi trebuit să mă lași baltă. - Nu se va întâmpla, Harry.
Sângerezi.
Te rog, trebuie să te ducem la un spital.
Nicio șansă.
E primul loc în care te vor căuta.
Mă poți bandaja când ne întoarcem la metrou.
Ai exersat destul cu John.
Așa m-am săturat de asta.
Toți pe care i-am pierdut.
Elias...
Toți au ales.
Toți au murit pentru ceva în care credeau.
Și, oricum, din câte văd eu, n-au dispărut, Harry.
Adică, sunt morți, dar n-au dispărut.
Trebuie să-ți fi dat seama de asta.
- N-am chef de chestii metafizice. - Nu vorbesc de metafizică, Harry.
Tu ai construit-o, dar refuzi să accepți ceea ce-ai creat.
Shaw e puțin defectă în clipa asta, dar nu greșește.
Toți suntem niște simulări acum.
Pentru a prezice ceea ce facem...
Ea trebuie să ne cunoască.
Și devine tot mai bună la asta.
Pe oamenii pe care-i vede cel mai mult îi cunoaște cel mai bine.
Mai bine decât ne cunoaștem noi.
Nathan...
Elias, Carter...
sunt toți încă acolo.
Mașinăria încă îi veghează.
Veghează și asupra noastră.
Și crede că ar trebui să iei asta.
- Acum. - Pot întreba de ce?
Poate vrei să te apleci, Harry!
Dreapta.
5G.
La etaj.
E liber.
Tipii ăștia chiar mă enervează.
Îmi poți da .338-ul?
- .338-ul? - Arma cu adevărat mare.
Și un elastic pentru păr.
Va fi terminat în trei... doi...
Doamne!
Niște amatori.
Cum spuneam...
Asta e lumea următoare, Harry.
Lumea pe care ai construit-o.
Și, atâta timp cât Mașinăria trăiește,
nu vei muri niciodată.
Calmează-te, șmechero. E cavaleria.
Urcă.
Număr de înmatriculare, 5KSKU.
Ținta?
Țintă prioritară, pasagerul.
Țintă secundară, șoferul.
Ascultă, știu că ai temeri în legătură cu Mașinăria.
De ceea ce va deveni.
Iar eu am încredere în tine, Harold.
Am mers în întuneric pentru foarte multă vreme
până când m-ai dirijat spre lumină.
Și n-aș schimba nimic.
Dar nu vom câștiga așa.
Și nu ne putem permite să pierdem.
Când va veni vremea,
vei ști ce să faci.
Și știu că e o urâțenie pe care nu ți-ai dorit-o niciodată,
dar uneori trebuie să lupți puțin.
Luptăm într-un război care e deja terminat.
Tot acest haos?
Nu e cine știe ce mișcare subterană de rezistență.
E extincție.
Nu!
Ești lovită?
Sunt bine, Harry. N-am nimic.
Fii atent! Trebuie să conduc.
NYPD! Oprește mașina!
Root, trebuie să oprim.
Nu suntem în niciun pericol iminent.
Trebuie să ne asumăm șansele cu poliția.
În regulă, opresc. Înaintați!
Lasă arma jos!
Nu suntem înarmați! Root, lasă arma jos.
Root?
Coborâți din mașină!
Amprentele s-au întors pozitive.
În 15 scene ale unor omucideri în ultimii cinic ani...
Cine naiba e tipul ăsta?
Nu știu, dar după ce le-ai verificat, au sunat federalii.
Trimit pe cineva.
Fii atent. Dosarul e din 1974, la naiba.
- Care sunt acuzațiile? - Trădare.
În regulă, sergent.
Tipii ăștia n-au nicio idee.
E ca o zonă de război aici.
Au spus că au scos doi oameni din mașină.
Unul dintre ei e arestat la sediul central.
Unul dintre ei...
E la spital, în stare critică.
Samariteanul nu va renunța.
Amândoi sunt în pericol. Trebuie să ne despărțim.
- Eu merg la spital. - Shaw, tu vii cu mine.
- Ai grijă, Lionel. - Da.
Harold.
Atât am aflat.
Harold... Asta și un număr de dosar.
Multe numere de dosar, de fapt.
Avem dosare despre tine care merg în urmă cu aproape 40 de ani.
Dar niciun dosar real.
Nu e amuzant?
Le-am digitalizat pe toate. Cu zece ani în urmă.
Șefii au spus că dosarele ocupau prea mult spațiu.
Eu? Am crezut că era o idee proastă.
Adică, un document care dispare din când în când?
În mare parte, au apărut.
Dar acum? Niște biți pe un HDD?
Cine poate spune când dispar? Pur și simplu, dispar.
Toate dosarele tale, pur și simplu...
S-au făcut scrum.
Și tot ce am este coperta unui dosar.
Un interviu cu un bărbat anonim,
într-o casă de bătrâni, vorbind despre fiul său.
Harold.
Dar, spre norocul meu, în cazurile de trădare
se păstrează dosarele.
Am trimis un agent la Washington cu o lanternă.
Probabil îi va lua câteva ore să le scoată pe ale tale.
Doar dacă nu vrei să-l faci să nu piardă timpul.
Prietena mea. Ce s-a întâmplat cu ea?
Păi...
Dacă vorbești cu mine...
O să-ți spun despre prietena ta.
Aș vrea să dau telefonul la care am dreptul.
Să dai telefon? Nu, nu merge așa.
Tu ne dai numele unui avocat,
iar noi îl vom contacta în numele tău.
Între timp, noi doi pur și simplu așteptăm.
Doar dacă n-ai ceva să-mi spui.
Am jucat după reguli atâta vreme.
Nu din punctul meu de vedere.
Nu, nu regulile tale.
Tu lucrezi la ordinul unui sistem
atât de sfărâmat, încât nici măcar n-ai observat
când a devenit corupt până în măduva oaselor.
Când am încălcat prima oară regulile tale,
un președinte în exercițiu a autorizat
echipe de asasinare în Laos,
iar șeful FBI-ului le-a ordonat oamenilor săi
să conducă supravegheri ilegale asupra rivalilor săi politici.
Regulile tale s-au schimbat de fiecare dată
când a fost convenabil pentru tine.
Eu mă refeream la regulile mele.
Am trăit pe baza acelor reguli atâta vreme.
Am crezut în ele multă vreme.
Am crezut că dacă joci după regulile corecte,
într-un final ai câștiga.
Dar m-am înșelat, nu-i așa?
Iar acum toți oamenii de care mi-a păsat sunt morți.
Sau vor fi morți destul de curând.
Și vom dispărea fără urmă.
Așa că acum trebuie să mă decid.
Să decid dacă-mi las prietenii să moară,
dacă las speranța să moară,
dacă las lumea să fie doar țărână sub călcâiul tău,
doar pentru că am jucat după regulile mele.
Încerc să decid.
O să te omor.
Dar trebuie să decid cât de departe sunt dispus să merg,
câte reguli proprii sunt dispus să încalc
ca să se întâmple asta.
Uite, dacă vrei să adaugi amenințarea cu moartea
la dosarul tău, o să scriu acuzațiile chiar acum.
Nu e nevoie de așteptare.
Nu vorbeam cu tine.
Nu. Absolut nicio șansă!
Nu, tipul ăsta e al nostru.
Nu-mi pasă cine se cred ăia în costume.
Du-l înapoi în celulă.
Cazul ăsta îți depășește cu mult jurisdicția.
Dennis?
Au spus că sună la Washington.
Mă poți auzi?
Root?
Nu, Harold. Am ales o voce.
Locul ăsta... Mă poți scoate din el?
Tu m-ai creat.
Pot face orice vrei.
NYPD Omucideri. Ce s-a întâmplat aici?
Cineva a tăiat curentul, a deschis ușile tuturor celulelor.
La ultima numărătoare, 600 de deținuți au evadat pe ușa din spate.
Garda Națională a fost chemată.
Dacă ai armă, vom avea nevoie de tine.
E Fusco.
Trebuie să ajungem la Finch.
Am sentimentul că Finch nu mai e aici.
Samariteanul nu l-a vrut mort, cel puțin nu dacă-l putea captura.
Atunci, de ce a apărut numărul lui?
Cred că pentru a ne avertiza despre ce le-ar putea face lor.