Lăsaţi-i să treacă! Lăsaţi-i să treacă!
Ce se întâmplă?
Agenţii ne blochează livrările.
- Ce livrări? - Toate. Lăsaţi-i să treacă!
Lăsaţi-i să treacă!
Uşor.
Abia te-am atins.
Doare?
Normal că doare!
Dacă restul te-ar vedea plângând de la o zgârietură...
Mai încet!
- Mulţumesc. - Rămâi dator.
Walk, o s-o eliberăm pe McLain.
E şefă la Aprovizionări. E prea importantă.
E duşmanul lor, la fel ca noi. "Şefă" n-are nicio valoare.
Şeriful vă caută, mai bine plecaţi.
Şi pe tine te caută, Walk.
Atunci o să-i uşurez munca. Pentru că nu plec nicăieri.
Ea cine e?
Mark, ţi-o prezint pe Shirley. Cea mai bună mecanică pe care-o ştiu.
Nu-i greu.
Te aşteptam.
Sunteţi organizaţi.
Suntem puţini, dar eficienţi.
Lee.
Băga-mi-aş!
L-am rugat pe Mark să refuze orice comenzi de arme.
Şi să le facă doar pentru tine?
Agenţii blochează livrările,
inclusiv mâncarea şi... Asta nu e tot.
Am venit să fac inventarul şi am văzut-o peste tot.
Pe fructe, legume, carne. Chiar şi pe ouă.
Ce e?
Un singur lucru are nuanţa aia de albastru.
Otrava de şobolani.
Eşti sigură?
Altceva a ajuns aici înaintea mea.
Ideea e că cineva a făcut asta.
Are legătură cu blocarea livrărilor?
Nu m-ar surprinde din partea lui Bernard,
dar asta înseamnă că are un complice aici.
Oricum, ne trebuie un plan nou.
Există un adevăr, dle Amundsen,
valabil civilizaţiei umane din vremuri străvechi până-n prezent.
Doar 9 mese pierdute separă o societate civilizată de haos.
DUPĂ SAGA "SILOZUL" DE HUGH HEWEY
Cine naiba e ăla?
Felix. Umbra doctorului.
Crezi că doar fiindcă sunt un pungaş
n-am nevoie de doctor? Primesc doar o umbră?
Nu. Doctorul Phelan a plecat să stea cu familia în Mijloc.
Normal.
Câţi ani ai, puştiule? Ai început să te razi?
Ai păr la ouţe?
Se pricepe, dacă i-a luat locul doctorului.
Eşti sigur de asta?
Poţi s-o faci, nu?
Scoate glonţul.
Stai puţin.
Nu uiţi ceva?
Anestezia, Felix.
Înainte să umbli prin mine, trebuie să mă anesteziezi!
Puternic.
Doar medicii au acces la anestezice.
Am aspirină.
Are aspirină.
Chiar o să-i arestezi? Knox, Shirley, Walker?
Am jurat să protejez Pactul.
Knox şi Shirley trebuie arestaţi.
Pentru binele lor şi al Silozului.
Te pot ajuta să-i găseşti, dacă asta crezi că trebuie făcut.
Tu nu crezi.
Nu contează ce cred eu.
Când Holston m-a pus să pun mâna pe Pact, am jurat.
Hank, dacă sunt cetăţeni model, cum spui tu,
se vor preda.
Linişte!
Predaţi-vă! Predaţi-vă!
Gura!
Aţi auzit zvonurile. C-am ucis-o pe judecătoarea Meadows.
Vă jur pe viaţa mea că e o minciună.
Ne-am dus să vorbim şi era deja moartă.
Am fost înscenaţi de Bernard Holland şi Robert Sims
şi abia am scăpat cu viaţă!
Noi cât timp mai avem?
Am doi copii. O să flămânzesc ca ei să mănânce.
Dar ce fac când nu mai rămâne nimic?
Copiii noştri trebuie să moară de foame pentru voi?
Am impresia că au câştigat deja.
Uitaţi-vă la noi.
Gata să ne linşăm doi de-ai noştri dacă nu se predau.
Vreţi să mă trimiteţi şi pe mine?
Aţi putea face asta.
Dar în câteva zile,
o să ne vedeţi pe toţi pe dealul ăla, căzuţi, pe urmele lui Jules.
Sau spânzuraţi în afara Judecătoriei.
Dar o să vi se aducă mâmncarea!
Bernard o să vă mângâie pe cap şi-o să vă spună:
"Bravo. Înapoi la muncă."
Ar fi o victorie?
Nu. Dar pentru ei da. Pentru că aşa ne vor:
luptându-ne între noi, urmându-le regulile,
crezând că suntem responsabili de tot ce merge prost.
Fiindcă aşa a fost întotdeauna.
Dar nu e normal.
Aici, nu ne certăm pentru mâncare, o împărţim.
Nu ne acuzăm unii pe alţii pentru lipsuri,
punem mână de la mână, strângem cureaua...
Nu vrem să murim de foame!
Ascultaţi! Nimeni nu moare de foame. Nu azi. Teddy.
Oricine a lucrat la deşeuri ştie bine:
nu tot ce coboară pe tobogan e gunoi.
„Prietenilor noştri de la Mecanică. Mulţumim pentru că ne daţi curent.
De la prietenii voştri de la 122. Juliette trăieşte. ”
Dr Nichols?
Kathleen.
Ce te aduce aici? Claire e bine?
Claire doarme, sunt bine.
Soţul meu are nevoie de o favoare.
E tot la Mecanică?
Da.
Cineva de Jos are nevoie de un doctor.
Trebuie urmat un protocol prin biroul şerifului.
Ar prefera să evite asta.
Aliaţii celor de la Mecanică le aruncă mâncare.
Înainte de termen, e o veste bună. Grăbeşte lucrurile.
Postează agenţi la fiecare punct de acces.
- Da, dle. - Mâncarea o să se termine curând.
Ce facem când se termină mâncarea?
Ne predăm?
La ce etaj e baricada?
130.
Dacă ar fi la 120?
Vor avea nevoie de tine.
Acum mai mult ca oricând.
Vin. Vin!
Încerci să spargi uşa?
Nu-s chiar atât de surdă.
Walker, ţi-l prezint pe şeriful Billings.
Ai fost adjunctul Juliettei. Ai venit să mă arestezi?
În primul rând, aş vrea să ştiu ce s-a întâmplat cu Meadows.
Nu ştiu, n-am intrat.
- Întreabă-i pe Knox şi Shirley. - Nu ţi-au zis ce s-a întâmplat?
Nu vorbesc despre nimeni, mai ales despre judecătoare,
până când nu afli unde-o ţin pe McLain.
Carla McLain. Şefa de la Aprovizionare.
Am văzut-o ultima oară în cafeneaua de la 70.
Probabil au arestat-o.
Vreau să ştiu dacă e în viaţă şi teafără.
Atunci, o să vorbesc cu tine.
Altfel, găsiţi-i pe Knox şi Shirley.
- Stai. - Am întrebări despre o crimă...
Accesul e interzis.
Sunt doctor.
E o urgenţă, am fost chemat.
Întoarce-te.
Ordinul şerifului Billings.
Nu sunt la curent, circulă.
Întoarce-te sus.
- O femeie naşte. E o urgenţă. - Tu cine eşti?
Kathleen Billings. Soţia şerifului.
Ştii ce-i aia o cezariană?
Când taie copilul din mamă.
Doar doi medici din Siloz pot efectua operaţia.
Dr Nichols e unul dintre ei.
Am ordinele mele...
Dacă femeia asta păţeşte ceva,
încalci capitolul 12, articolul 6 din Pact:
„Refuz al unor servicii medicale vitale”.
Două persoane!
Şi un copil!
Trei persoane! Înapoi!
S-ar putea să nu vă mai întoarceţi!
- Mişcaţi-vă. - Înapoi! Am spus înapoi!
Mişcaţi-vă.
E în regulă.
Înapoi!
La început, am încercat să mut o literă înainte. A-ul devenea B.
Dar fără succes.
Apoi am încercat o literă înapoi.
Fără succes.
Nu. Atunci mi-am zis: "Dacă sunt două sau trei litere?
Sau chiar patru sau cinci?"
Am început să fac totul manual, dar apoi m-am gândit
- că ar fi mai rapid să scriu un program. - Inteligent.
Se numeşte cifru Caesar, apropo.
E o poveste lungă.
Continuă.
Dnă Sims.
Dle primar.
Camille, am auzit
că i-ai ajutat ieri pe ucigaşii judecătoarei Meadows.
Am răspuns la solicitare, ca toţi agenţii în rezervă,
să particip la urmărire.
La etajul 90, am observat doi cetăţeni hărţuiţi de localnici.
I-am dus într-un loc sigur, am chemat Securitatea,
le-am spus unde sunt şi să trimită o echipă de extracţie.
De ce nu i-ai aşteptat?
N-a fost trimis nimeni.
Mi s-a spus neoficial
că cetăţenii Silozului trebuie să-şi facă dreptate.
Un grup de "cetăţeni" a venit să-mi vorbească.
Printre ei, am recunoscut câţiva foşti agenţi în civil.
Voiau să ştie unde sunt suspecţii.
Dar nu le-ai spus.
Desigur că nu.
Am lucrat la Judiciar, ştiu că miliţiile sunt ilegale.
Toţi trebuie să respectăm legea.
Da.
Ştii că soţul tău le-a zis să-i vâneze.
Sunt curios ce-a răspuns când i-ai povestit totul.
E judecător acum. A înţeles.
Bineînţeles.
Da.
Ne ocupăm noi. Plecaţi!
Luaţi o masă caldă la cantină. Ne ocupăm noi.
Ce naiba?
Sună-l pe Amundsen. Ne trebuie echipament tactic de apărare.
- Ce? - Arme. Ne trebuie arme!
Dle Amundsen. Aici Unitatea 19.
Amundsen. Ascult.
Dle, avem o problemă aici.
Avem nevoie de arme.
La naiba.
- Dle, mătuşa mea de la 135... - Nu acum.
Bine.
- Unde e pacientul? - Acolo.
Mulţumesc.
Dragă.
Dragă, ce faci?
Îl ajut pe dr Nichols.
Ţi-am spus, e periculos aici.
Paul, e periculos peste tot.
Hei.
Emoţionantă reuniune.
Dar îmi scoate cineva glonţu' ăsta?
Vino aici.
Eşti bine?
Mi-a fost dor de tine.
O vezi pe maa? Te uiţi în jur?
Ce caut aici, Diego?
Cei de la Mecanică vor să atace baricada.
Au arme şi armuri...
Sunt sigur că dle Amundsen ştie.
Dar nu ştie ce ştiu eu.
Fără camerele de la 120, depindem de spioni.
N-am încredere în ei.
Dar am încredere în mătuşa mea.
E la 135 şi mi-a trimis un mesaj:
o bandă înarmată urcă scările.
Nu mi-ai spus deja asta?
A spus că că un al doilea grup se îndreaptă în cealaltă direcţie.
Aveau arme şi un ferăstrău.
Mătuşa mea lucrează în construcţii.
Cică e pentru tăiat betonul.
Gata.
Scuze de deranj...
Ce naiba faci aici?
Ar trebui să fii în mine.
Primarul avea nevoie de mine.
La ce?
Programare.
Unde e?
Nu ştiu.
Simţi asta, dle Kennedy?
Da, dar nu-mi pasă.
Gata.
Crezi că au o echipă care taie solul?
Şi nici Amundsen, nici Bernard nu ştiu?
E normal ca cineva să sufere consecinţele greşelilor lor.
Cât timp nu ne ameninţă pe toţi,
inclusiv pe fiul nostru.
Nu poţi face nimic. Eşti judecător acum.
Ştiu. Şi n-am fost niciodată agent.
- Ce fac? - Nu vedem.
- Par că forează. - Mi-am dat seama.
- Unde-s armele? - Pe drum.
N-a atins plămânul.
Ai avut noroc.
Da, sunt norocos din fire.
M-am ţinut de cuvânt, dle Kennedy.
E rândul tău.
Vorbeai serios? Voiam doar să scot glonţul.
Hai, dle Kennedy.
Deputatul Hank şi-a făcut timp să vină să te asculte.
Sunt cam ameţit, cu anestezia şi operaţia.
Poate mâine.
Bandajul e gata?
O iau eu.
Aşa.
Doctore Nichols,
aş vrea să vorbesc cu pacientul.
Poţi să pleci şi tu, Hank.
Poate ar trebui să rămână.
Dacă tot s-a deranjat...
O să-l informez.
Bine.
Măi măi.
Se pare că l-am enervat pe tata.
Nu chiar.
Eşti un criminal.
Nu-mi fac iluzii.
Dar am nevoie de ceva.
Să-mi spui ce mi-ai promis c-o să-mi spui.
Altfel...
Îi anunţ pe judecătorul Sims.
Ce?
Exact.
A devenit judecător.
Îi spun unde eşti şi cine ştie...
Poate te pune înapoi la cutie.
Sau mai rău.
Bine. Bine.
N-o să-ţi placă.
- De ce? - Pentru c-o să-ţi distrugă viaţa.
Când Nichols fugea,
erai lângă un computer când s-au oprit?
- Ştii de ce s-au oprit? - S-au restartat!
E versiunea oficială. Baliverne, ca de obicei.
Nichols l-a rugat pe amicul meu Danny
să difuzeze ceva pe toate ecranele.
Zece secunde înainte să le închidă.
Ce anume?
I-au arestat pe toţi cei care au văzut.
Eu şi Danny...
Cine ştie ce naiba i-au făcut?
Ne-au arestat ca să nu putem spune nimic.
Ce anume?
E ca pe pagină...
dar de un milion de ori mai frumos.
N-aş putea să descriu nici dac-aş vrea.
Care e rolul lui Sims?
Imediat după ieşirea lui Nichols, Sims mi-a propus o înţelegere.
Să-mi pun nişte zdrenţe, să cobor în Greasetown,
să incendiez secţia lui Hank.
În schimb, îmi dădea pastile.
Ca să uit ultimii 22 de ani.
Evident, nu s-a ţinut de cuvânt.
Faza cu pastilele era o vrăjeală,
dar cu o glugă pe cap, nu prea ai de ales.
E rândul meu să te-ntreb ceva.
N-ai fi preferat să nu-ţi fi spus nimic?
Dacă am fi fost în pielea celuilalt,
ai fi făcut la fel?
Dacă nu reuşesc, Mary?
140 de ani de stabilitate
ar putea lua sfârşit din cauza mea.
Am...
Am făcut calculele...
Am prevăzut totul.
Apoi, anumite evenimente
m-au obligat...
să te iau...
în calcul.
Pentru asta, îmi pare rău.
Formaţie tactică!
Două rânduri. Executarea!
- Ce faci? - Va fi o ambuscadă.
- De unde? - Vin de dedesubt.
Ce?
E etajul nostru!
Staţi!
Acolo!
Acum!
O să ne-nconjoare!
Înapoi! Mişcaţi-vă!
Hai! Hai! Hai!
Hai!
Opriţi-vă!
O să omorâţi zece dintre noi...
dar noi o să vă ucidem pe toţi.
Şi-o să urcăm pe scări.
Etajul ăsta devine noua frontieră.
Vă convine?
Dle primar, n-a fost ideal, dar am pierdut doar 10 etaje.
"N-a fost ideal."
La ce etaj e noua baricadă?
120.
Şi ce e la etajul 122?
Fără să vă uitaţi pe hartă. Ştie cineva?
Ce e la 122?
Fermele din Mijloc. E un etaj cu ferme.
Vrem să-i flămânzim până se dau bătuţi şi acum au o fermă.
Da, "nu e ideal".
Am auzit lupte pe scări. N-ar trebui să fii acolo?
Am încercat să aflu ce s-a întâmplat cu Carla McLain.
A fost arestată în cafeneaua de la 70.
Da, unde am lăsat-o.
Unde-i acum?
De obicei, sunt transferaţi la noi.
Dar Hank a sunat toţi adjuncţii. Nu-i pe nicăieri.
Unde e?
Într-un spital?
Uneori, suspecţii căutaţi şi periculoşi
sunt duşi la izolare.
Nu pot face asta. Carla are probleme de sănătate.
N-o să supravieţuiască.
Tu eşti şeriful. Poţi să intervii.
Pot s-o eliberez doar dacă-i dovedesc nevinovăţia.
Te rog, ce s-a întâmplat cu judecătoarea Meadows?
Al naibii plan.
Normal, sunt de două ori mai bună ca tine.
Ce idiot ţi-a spus asta?
De două ori mai deşteaptă şi mai bună.
De-asta evit să fac complimente.
Pentru echipa de şoc.
Pentru parteneri.
Suntem arestaţi, şerifule?
Martha Walker mi-a zis versiunea ei despre ce s-a întâmplat cu Meadows.
Mă rog, ce i-aţi povestit voi:
că aţi găsit-o moartă pe judecătoare.
Aţi spus că Bernard Holland şi Robert Sims v-au înscenat.
Aţi jura pe Pact?
Fără să ezit.
Şeriful Billings către primarul Holland.
Spune.
I-am localizat pe fugari.
Excelent, mulţumesc. Unde sunt?
Deocamdată nu pot spune unde.
Trebuie să deschid o acnhetă asupra circumstanţelor morţii judecătoarei,
Dezactivaţi toate comunicaţiile radio din Siloz. Acum.
Care au costat două vieţi şi...
Fir-ar al naibii. L-am pierdut pe şerif.
Dle primar?
Mulţumesc.
Pentru ce?
Nu ţin nici cu primarul, nici cu judecătoarea, nici cu voi.
Aplic legea.
Paul, eşti bine?
Ai fost foarte curajos azi.
Curajos? Poate.
Prost? Cu siguranţă.
N-o să mai fiu mult timp şerif.
N-a fost o prostie, a fost corect.
Oamenii vor înţelege.
Nici eu nu-s sigur c-a fost corect.
Când ţi-ai luat plantele ultima oară?
Îmi pare rău, dragă, am uitat.
Nu te critic.
- Îmi dai paharul cu apă? - Da.
Ce...
Uite.
De ce crezi?
Eu...
Nu-ţi mai iei plantele.
Dar nu ştiu ce s-a schimbat.
Poate că tu.
Ăsta e codul lui Quinn,
cu alfabetul inversat şi decalat cu trei litere.
N-are niciun sens. Aiureli.
Da, dar aici...
„Sillo”.
Nu cred că Salvador Quinn ar scrie greşit „siloz”.
Aşa am crezut şi eu.
O altă iteraţie, tot inversată, dar cu un decalaj de 10 litere.
"Allie".
Fiica lui Quinn se numea Allie. Te apropii.
Da.
Doar că restul cuvintelor n-au sens.
N-avem de-a face cu un cifru Caesar.
E elaborat.
E un cod în cadrul unui cod.
Ca să-l descifrezi, ar trebui să...
Ce?
Să consulţi Tradiţia.
Tradiţia? Nu ştiu ce e.
Ridică-te. Ridică-te!
Lukas Kyle, te aleg umbra mea.
Pune mâna dreaptă pe Pact.
Accepţi?
Da.
Repetă după mine.
- Eu, Lukas Kyle... - Eu, Lukas Kyle...
Dacă eşti prieten, intră. Altfel, pleacă.
Sper că încă mă consideri un prieten.
A trecut mult timp.
Am vrut să-ţi mulţumesc că ai vegheat asupra ei toţi anii ăştia.
Ea a vegheat asupra noastră.
Un inginer mi-a zis că ai schimbat banda pentru ieşirea lui Juliette.
E adevărat?
Da.
De aceea a putut să se îndepărteze?
Crezi că trăieşte?
Nu.
Atunci de ce ne dai speranţe false?
Am făcut-o pentru ea, doctore.
Pentru tine, pentru mine, pentru toţi cei care au cunoscut-o şi au iubit-o
şi, care, uneori, voiau s-o sugrume.
Am făcut-o fiindcă ştiu că nu i-ar fi plăcut s-o vedem murind pe deal.
Dar nu crezi c-a supravieţuit.
Nu văd cum.
Hei.
Te-ai trezit. Bine.
Ai avut o infecţie nasoală.
Mă bucur că antibioticele şi-au făcut efectul.
Le-am făcut singur nu demult.
Am o cască.
Unde e? Trebuie să plec. Trebuie să mă echipez.
Apropo de costum...
E la loc sigur. O să-l primeşti înapoi.
Mai întâi, trebuie să repari pompa.
Ce?
Ai spus că dacă poţi alimenta pompa,
ai putea opri apa să crească.
Adu-mi costumul.
Gândeşte-te că-mi faci o favoare. Dacă-mi salvezi viaţa, suntem chit.
- Chit? - Da.
Tu eşti singur. Eu vorbesc de 10.000 de oameni...
10.000 de oameni care ar putea muri oricând,
ca cei din Silozul ăsta!
Poţi pierde timpul certându-te cu mine,
sau poţi începe să te gândeşti cum să repari pompa.
Depinde de tine.
Tradicerea şi adaptarea: jarvis