Din episoadele anterioare...
- Nu mă mai întâlnesc cu el. - Niciodată.
Vor lipsi o oră.
Corpul luptă cu muşcătura.
Nu-ţi cer să-mi spui "bunicule".
Ai nevoie de ajutor ?
Ce crezi că o să facă cu nişte gheare adevărate ?
Îi omorâm. Pe toţi.
- Ce fac ? - Ne declară război.
Până acum, un 10 la franceză şi un 8 la economie.
- Şi la chimie ? - Nu sunt sigur.
Urmează parţialele, ar putea să-mi crească nota.
- Dar acum cât este ? - Nota mea ?
- Nu ştiu. - Ai zis că poate să crească.
Aşa, în general.
Nu mă minţi, Isaac, nu ?
- Nu. - Atunci, spune-mi nota !
Ţi-am zis, nu ştiu.
Nu vrei să vorbim jos ?
Nu ?
Atunci, spune-mi nota !
Tată, suntem la jumătatea semestrului. E suficient timp...
- E un 6. - Bine.
Un 6. Nu sunt supărat.
Dar trebuie să te pedepsesc cumva.
Acum am responsabilităţi ca părinte.
Aşa că începem cu ceva simplu, ca...
Speli vasele şi faci curat în bucătărie.
Bine.
Fiindcă aş vrea să fie lună aici.
Înţelegi ce spun ?
Toată bucătăria.
Să fie curată lună !
A fost vina ta.
- Puteai să mă orbeşti. - Gura !
E o zgârietură. De-abia se vede.
Isaac !
Ciudaţi !
Isaac !
Gata, ajunge !
Să mergem !
Isaac, ia-ţi bicicleta şi haide !
Isaac !
Sfinte Sisoe !
Nu !
la miezul nopţii
Salut !
- Ce faci ? - Te căutam.
- Te-a văzut cineva plecând ? - Nu. Am avut grijă.
Ce s-a întâmplat ?
- Mâine-seară e lună plină ? - Nu. Nu e vorba de asta.
Voiam să te întreb câte ceva.
Despre...familia ta.
- De fapt, despre bunicul tău. - Nu îl prea cunosc.
E un individ care îmi trimite un cec prin poştă
în fiecare an, de ziua mea.
- Ştie despre mine ? Despre noi ? - Nu, tata nu i-a zis nimic.
Ce este ?
S-a mai întâmplat ceva ?
- Trebuie să fim mai atenţi acum. - N-o să ne despartă.
Nu pe noi.
Eşti sigură că n-ai fost urmărită ?
Absolut sigură.
Oricum, părinţii mei au ieşit.
- Au ieşit ? - E seara de ieşit în oraş.
- Vă pot ajuta ? - Sper, dle director Thomas.
Ca părinte îngrijorat, aş vrea să ştiu
cât a trecut de la ultima dv. evaluare.
Noi am vrea să ştim.
Ştiţi că au scăzut foarte mult performanţele şi notele
în ultimele semestre ?
Poftim ?
Iar părinţii de la Beacon Hills au tras nefericita concluzie
că nu mai sunteţi potrivit pentru postul de director.
- Nu mă puteţi concedia. - Aşa este.
Dar vă putem tortura.
Derek !
- Ce s-a întâmplat ? - Tata.
Cred că a murit.
- Ce-ai făcut ? - Asta-i chestia. Nu eu.
Vorbesc serios.
Nu e ca la ultima lună plină. Nu mă simt la fel.
Te referi la dorinţa de a mă sfâşia şi de a mă ucide ?
Jur că nu simt nevoia să te ucid !
Spui asta acum, dar apare luna plină, ies colţii şi ghearele
şi, atunci, urli şi fugi peste tot.
E foarte stresant pentru mine. Tot o să te închid.
Dar mă controlez mai mult de când îmi merge bine cu Allison.
Ştiu cât de bine stau lucrurile cu Allison.
- Foarte bine. - Mulţumesc, ştiu.
- Foarte bine ! - Bine, am înţeles !
Taci odată, dacă nu vrei să mă sinucid !
- Ai ceva mai bun decât cătuşele ? - Da, mult mai bun.
Aş vrea să întreb, dar, dacă aş şti, aş fi şi mai derutat.
Aşa că renunţ.
Foarte bine. O alegere înţeleaptă.
Te simţi bine ?
Scott...
Mai e unul. Aici, acum.
- Ce anume ? - Un vârcolac.
Chiar nu-ţi aminteşti nimic ?
Îi spun "amnezie". Adică habar n-au de ce nu-ţi aminteşti
că ai alergat două zile goală prin pădure.
Dar nu-mi pasă.
Am slăbit patru kilograme.
- Eşti pregătită ? - Te rog...
Doar nu mătuşa mea e ucigaşă în serie.
Poate este de la cele patru kilograme.
Era ca un parfum, dar nu mi-am dat seama al cui este.
Şi dacă îl vezi faţă în faţă ? Te-ar ajuta asta ?
- Da. - Bine.
Cred că am o idee.
- Îţi trebuie o cameră digitală ? - Da.
Ceva care să filmeze pe lumină slabă.
- Toată noaptea. - Ce filmezi ?
Ceva pe lumină slabă. Toată noaptea. Ai cameră sau nu ?
- Ai 100 de dolari ? - Conduc un Porsche. Tu ce crezi ?
- Părinţii tăi au 100 de dolari. - Dă-mi camera !
I-am spus antrenorului că faci schimb cu Danny.
- Dar nu vreau postul lui. - Ţi-am zis că mi-a venit o idee.
Asta este.
Care e ideea ?
Nu pricep cum reuşeşti să supravieţuieşti fără mine.
Hai ! Alinierea !
Mai repede !
Fă-l pe tati mândru !
Lasă-mă să te ajut.
- McCall ! - Da.
Portarul stă în poartă să apere un gol.
- Da, dle antrenor. - Hai să mai încercăm !
- Ce naiba ?! - Scuze, frate.
McCall ! Eşti portar, n-ai voie să pleci din poartă.
Hai !
Stilinski, ce naiba e cu prietenul tău ?
Pică la două materii, se poartă ciudat în lume
şi, dacă te uiţi cu atenţie, are faţa puţin strâmbă.
Interesant...
Hai să-i dăm bătaie !
E Armani. Aftershave-ul.
Drăguţ...
McCall !
Dacă mai ieşi o dată din poartă, o încurci rău de tot.
Vei fi primul jucător care nu va ieşi viu de pe teren.
- Ai priceput ? - Da.
Mă doare umărul. Iau o pauză.
Nu le spune. Te rog !
Tatăl lui e mort. Se pare că a fost ucis.
- Şi el e suspect ? - Nu ştiu. De ce ?
- Ar putea să-l închidă 24 de ore. - Adică peste noapte ?
Când e lună plină.
Cât de sigure sunt celulele astea ?
Pentru oameni, sunt. Pentru vârcolaci, nu prea.
Stiles, ştii că ţi-am spus că nu simt nevoia să ucid ?
El simte.
De ce l-ar alege Derek pe Isaac ?
Peter mi-a zis că muşcătura te poate transforma sau ucide.
Poate că adolescenţii au şanse mai mari să trăiască.
- Tatăl tău poate reţine adolescenţi ? - Numai cu probe.
Sau cu un martor. Stai !
Danny... Unde-i Jackson ?
La director, vorbeşte cu tatăl tău.
- De ce ? - Poate fiindcă stă vizavi de Isaac.
- Martor. - Trebuie să mergem la director.
- Cum ? - Deschideţi la pagina 73 !
Cine a făcut asta ?
Deci tu ştiai că tatăl lui Isaac îl bătea ?
- Îl omora în bătaie. - Ai spus cuiva ? Profesori, părinţi...
- Nu. Nu e treaba mea. - Sigur că nu este.
E ciudat că sunt bătuţi numai copiii care nu merită chestia asta.
- Cum ? - Cred că am terminat.
Bună, Scott !
Băieţi...
Intraţi !
Scott McCall.
Nu stai prea bine cu învăţatul,
dar ai devenit un adevărat sportiv.
Domnul Stilinski. Note perfecte, dar puţine activităţi extraşcolare.
- Ar trebui să încerci lacrosse-ul. - Deja sunt...
Stai !
McCall...Tu eşti acel Scott care ieşea cu nepoata mea.
Nu mai suntem împreună.
Nu ne mai vedem, nu mai facem nimic împreună.
Scott, calmează-te ! Zici că ai o pastilă cu cianură în gură.
- A fost o despărţire nasoală. - Ce păcat ! Pari un băiat drăguţ.
Ascultaţi...Sunt directorul vostru, dar nu vreau să mă consideraţi duşman.
Serios ?
Fiindcă e prima mea zi, trebuie să fiu de partea profesorilor.
Din păcate, cineva trebuie să plătească la sala de pedeapsă.
N-am mai vorbit din seara aceea...
Jackson, uită-te un pic la mine !
Dacă nu mă găseai şi nu mă aducea înapoi, muream.
Aşa că...
Voiam să-ţi mulţumesc.
- Lydia, nu ne împăcăm. - Poftim ?
Fiindcă te-am salvat o dată, nu te aştepta să fac asta
de câte ori începi să ţipi.
Nu răspund de tine. Bine ?
Dar îţi dau un sfat... În locul tău, aş sta acasă diseară.
De ce ? Ce se întâmplă ?
E lună plină.
- Urcă ! - Vorbeşti serios ?
Tu ai făcut asta. E vina ta.
Ştiu. Acum, urcă şi ajută-mă !
Nu, am o idee mai bună. Sun un avocat.
Un avocat chiar poate să-l scoată înainte să răsară luna.
- Nu şi când se percheziţionează casa. - Cum adică ?
Orice ar fi spus Jackson, ce e în casă e mai rău.
Mult mai rău.
Nu contează că au închis un băiat de 16 ani,
contează ce o să facă acel băiat când o să apară luna plină.
- Avem dovezi ? - Următoarea etapă îl ucide ?
Următoarea etapă elimină ameninţarea.
Avem dovezi ?
N-am mai făcut de mult istorie, dar ştiu că genocidul nu e soluţia.
- Avem sau nu dovezi ? - Nu sunt irefutabile.
Dar nici insignifiante.
Uşa din stânga a maşinii lui Lahey a fost forţată.
Distrusă.
Încep să mă simt ciudat.
Nu...Te simţi cu 100 de dolari mai bogat.
Dă-mi camera şi cumpără-ţi altă lentilă sofisticată
sau ce vă place vouă, pasionaţilor de fotografie.
Asta n-are legătură cu Allison, nu ?
V-am văzut la bal şi mi-am dat seama că sunteţi împreună.
O placi pe Allison, Matt ?
- Eşti un pic îndrăgostit ? - Nu.
Crezi că-mi pierd timpul ca să fac ceva atât de ordinar
ca o filmare erotică ?
- Atunci, ce faci ? - Documentez faptele.
Istoria mea.
Vreau să văd cum se întâmplă. Totul.
Ţi-o dau înapoi mâine.
Dacă Isaac nu şi-a ucis tatăl, cine a făcut-o ?
Încă nu ştiu.
Atunci, de unde ştii că spune adevărul ?
Am încredere în simţurile mele.
E o combinaţie. Nu e doar mirosul.
- Ai văzut chestia de la meci. - Da.
- A dat rău ? - Da.
Scuze...
- Allison ! - Intră ! Vrem să-ţi vorbim.
Trebuie să învăţ cu Lydia, n-am timp de discuţii.
Despre ea vrem să-ţi vorbim.
Vrei să înveţi ? Începe acum !
- Ce e acolo ? - Motivul.
Şi eu ce caut ?
Urmează-ţi simţurile !
Ce s-a întâmplat acolo ?
Ceva ce lasă urme.
Deschide !
Scuze, acum m-a eliberat Harris din sala de pedepse.
- Şi mi-a confiscat telefonul. - Trebuie să facem ceva acum.
M-au întrebat multe chestii despre Lydia,
cum a fost muşcată de Peter, apoi, l-au trimis pe unul.
- Pe cine ? - Unul îmbrăcat în ajutor de şerif.
L-au trimis după Isaac.
Avea o cutie cu ceva deasupra... Ca o sculptură...
- Ce era ? - Stai...
E într-una dintre cărţile astea.
Fac o poză.
- A venit ? - Da, omag.
- Ce înseamnă ? - Că o să-l omoare.
De-aia ţi-a spus "da".
Toată lumea vrea putere.
Dacă te ajutăm, trebuie să te opreşti.
Nu poţi transforma oamenii în vârcolaci.
Ba pot, dacă ei vor.
I-ai spus lui Isaac despre Argent ? Că ne vânează ?
- Da, şi tot a vrut. - Atunci, e idiot.
Şi tu eşti idiotul care iese cu fiica lui Argent.
Da. Ştiu micul tău secret.
Dacă îl ştiu eu, cât va dura până vor afla şi ei ?
Ai văzut ce păţeşte un omega.
Cu mine vei învăţa să-ţi foloseşti toate simţurile.
Vei învăţa să te controlezi.
Şi pe lună plină.
Dacă stau cu tine, o pierd pe ea.
Oricum o pierzi. Ştii asta.
Stai ! Nu sunt din haita ta.
Dar vreau ca el să scape.
- E şi responsabilitatea mea. - De ce ? Fiindcă e ca noi ?
Fiindcă e nevinovat.
- L-ai mai domolit ? - Se poate spune şi aşa.
Bine, mă duc la secţie.
- Unde e Scott ? - La Isaac.
- Are un plan ? - Da, dar nu e foarte bun.
Din păcate, nu avem timp să găsim ceva mai bun.
Scott !
Eşti sigur că trebuie să facem asta ?
Da.
Unde ?
Te rog ! Nu vreau să-ţi fac rău.
Cheile de la toate celulele sunt într-un seif cu parolă din biroul tatei.
- Mai greu e să trecem de recepţie. - Îi distrag eu atenţia.
Tu ? N-ai voie să intri. Iau mâna, gata.
- Mi s-au retras acuzaţiile. - Dar tot eşti suspect.
- Sunt nevinovat. - Şi...Tu ?
Sigur că da... Bine. Care e planul ?
- Să-i distrag atenţia. - Cum ? Îi tragi una în faţă ?
- Vorbesc cu ea. - Bine. Dă-mi un exemplu.
Cu ce începi ?
Linişte mormântală. O să meargă de minune. Alte idei ?
Mă gândesc să-ţi trag una în figură.
Bună seara ! Cu ce vă pot ajuta ?
- Tu ? Bună ! - Bună ! Am o întrebare.
Scuze, sunt puţin năuc. Nu mă aşteptam la cineva...
- Ca mine ? - Voiam să zic "o asemenea frumuseţe".
Dar asta e ideea.
Gata !
- E închis. - Du-te !
- Scott, nu pot... - Du-te !
Doar mă uitam...
Allison !
- Cum ai făcut asta ? - Eu sunt alfa.
Hai !
- Ce naiba a fost asta ? - Nu ştiu.
El e de vină.
Nu...
- Jackson, ce s-a întâmplat ? - Nimic.
Absolut nimic.
Subtitrare: Retail