Din episoadele anterioare...
- Vrei să mă omori ? - Voiam să văd dacă eşti bine.
Nu asta era discuţia, nu ?
Ştiu că ţi-e frică de el.
Cineva m-a învăţat odată un mod foarte bun de a scăpa de ameninţare.
Pune pe altcineva s-o facă pentru tine.
Au ucis-o pe fata care m-a salvat. O să-i ucid şi eu.
Treci la locul tău !
- Nu te mai gândi ! - Adică tu nu te gândeşti ?
Atunci, nu te mai gândi !
- Nu pot. - Dar nici nu poţi face nimic.
Eşti sigur ?
- Totul e în regulă ? - Da. De ce ?
Ţi-ai verificat telefonul de trei ori în ultimele cinci minute.
Aştept un mesaj.
- Ceva important ? - Nu.
Nimic.
Scotty !
- Scotty ! Eşti aici ? - Da, scuze.
- Care-i cuvântul ? - "Anacronism".
Ceva ce există în afara timpului său.
Frumos ! Următorul cuvânt, "incongruent".
Poţi să-l foloseşti într-o propoziţie ?
Da. E complet incongruent că ne aflăm acum într-un autobuz,
în drum spre un concurs stupid, după ceea ce s-a întâmplat.
Ieşit din context, ridicol, absurd.
Perfect ! Următorul cuvânt...
"Darach". E substantiv.
Va trebui să vorbim despre asta.
Dacă tot avem de mers vreo cinci ore, de ce nu ?
Cuvântul următor. "Intransigent".
Încăpăţânat, căpos.
Eşti bine ?
Nu trebuia să venim. Ştiam eu...Nu trebuia !
Am fost nevoiţi.
- În mai mulţi e mai sigur. - Dar pot fi şi mai mulţi morţi.
Se numeşte masacru.
Baie de sânge, carnaj, măcel...
- Scott, îi spun dlui antrenor că... - Nu ! Sunt bine.
Nu pari a fi bine. Lasă-mă să văd.
- Sunt bine. - Lasă-mă să văd.
Ştiu că arată rău. Din cauză că a fost făcută de un alfa.
Se vindecă mai greu.
Cum de Boyd şi Isaac sunt în regulă ?
Nu-mi vine să cred că a murit.
Nu-mi vine să cred că Derek a murit.
Mă apropii prea mult, nu ?
Depinde. Urmăreşti autobuzul
sau vrei să urci pe el la un moment dat ?
Da, ar trebui să măresc distanţa.
Depinde...
Te referi la autobuz sau la fostul iubit, pe care îl urmăreşti în prezent ?
După tot ce s-a întâmplat, nu-l mai pierd din ochi.
Apropo, totul a început când a venit la mine la uşă.
De ce ?
Am găsit-o în afara şcolii,
chiar acolo unde Isaac i-a făcut pe Boyd şi pe Cora să se întoarcă.
De unde ştii că nu este a echipei de tir cu arcul ?
Nu avem aşa ceva.
Chiar dacă am avea,
probabil că nu ar folosi săgeţi de titan special, pentru armată.
- M-am documentat. - Poate că este a tatălui meu.
Credeam că aţi făcut o înţelegere să nu vă amestecaţi.
De-asta ai venit ? Să-mi spui să nu mă amestec ?
Nu.
Pot să am grijă de mine.
Ştiu. Dar tipii ăştia, în caz că n-ai observat, sunt înspăimântători.
Au şi alte avantaje, cum ar fi o putere supranaturală.
Şi tu eşti puternic, dar pot să-ţi fac faţă.
Mie ?
Crezi că n-am nicio şansă în faţa ta ?
N-am spus asta.
Poate n-ai observat, dar ştiu să mânuiesc arcul cu săgeţi.
Şi dacă nu-l ai ? Eu am superputeri.
- Eu am antrenament. - Eu am gheare.
- Eu sunt mai isteaţă. - Eu, mai rapid.
Dovedeşte-mi !
Am înţeles. Acum, dă-mi drumul !
- Îmi pare rău... - Nu-ţi...cere scuze.
Ai dreptate.
- Voiam doar să... - Am priceput. Te-ai făcut înţeles.
Allison...Gemenii ne provocau. I-am văzut pe ceilalţi.
Nu-ţi spun asta fiindcă nu cred că ai putea să mă laşi lat, dacă ai vrea.
Ci fiindcă m-au speriat groaznic.
Şi ar trebui să te sperie şi pe tine.
Cobori ?
Ştiu unde sunt !
În aceeaşi clădire cu familia Argent. Ştim.
Eu şi Cora i-am urmărit pe gemeni.
- Înseamnă că vor să ştiţi. - Mai degrabă, nu le pasă.
- Ce e asta ? - Nu e evident ?
Complotiştii pun la cale un atac preventiv.
- Vreţi să-i atacaţi ? - Mâine.
Iar tu o să ne ajuţi.
Întoarceţi-vă la locurile voastre !
Iar ţi-e rău, Jared ? Cum reuşeşti să urci în autobuz ?
Uită-te la mine ! Nu, uită-te spre orizont !
Ţine-ţi privirea îndreptată într-acolo !
- Nu şi tu, McCall ! - Sunt bine, domnule antrenor.
Sângerezi din nou ! Şi nu-mi spune că se vindecă mai greu.
Dacă sângerează înseamnă că nu se vindecă deloc.
Ne ascultă.
- Crezi că o să facă ceva ? - Nu, cu atâţia oameni de faţă.
Şi cele două bombe cu ceas care stau lângă el ?
N-o să facă nimic.
- Nu aici. - Şi dacă fac ? O să-i opreşti ?
Dacă trebuie.
Sunt la etajul următor, deasupra lui Allison.
Deci planul e să-i ucidem noi ?
- Nici n-o să ştie ce i-a lovit ! - De ce planul implică mereu crime ?
Măcar o dată, ar putea cineva să găsească un plan
care să nu implice uciderea tuturor ?
Nu te saturi niciodată să fii plictisitor de moralist, nu ?
- Nu că aş fi contra. - Eu sunt. La ce ne trebuie puştiul ?
"Puştiul" ne-a ajutat să-ţi salvăm viaţa.
Dar nu putem sta degeaba, aşteptând să facă ei prima mişcare.
- Nu puteţi bate o haită de alfa. - De-asta îl vânăm pe Deucalion.
Doar pe el.
Tai capul şarpelui, şi restul corpului moare.
Doar că nu luptăm cu un şarpe, ci cu o hidră. Cu capete alfa.
- Dar Deucalion e liderul. - Să sperăm.
Fiindcă ştiţi ce s-a întâmplat când Hercule i-a tăiat capul Hidrei.
Au crescut alte două în loc.
Cineva şi-a făcut lecţiile.
Povestea cu "nu-i mai scap din ochi" era în sens propriu sau era o metaforă ?
- De ce ? - Nu mai ai benzină.
- Şi cred că autobuzul e mai are. - Dacă ne oprim ?
- E vreo problemă ? - Îi pierdem.
- Ştim unde merg. - N-ai văzut ce s-a întâmplat.
- Ştiu cine a început. - Asta ţi-a spus Aiden ?
Stai puţin... De-asta m-ai invitat în călătorie ?
Îi supraveghezi pe ei şi mă supraveghezi şi pe mine !
Deci nu e nimic între voi ?
- Sunt oripilată de ceea ce insinuezi. - Nimic ?
Nimic.
- Ce crezi că faci ? - Adică ?
Cu mâinile.
- Le ţin pe talia ta. - Ştiu.
Crezi că sunt călugăriţă ? Pune-le undeva mai folositor !
- E mai bine aşa ? - Oarecum.
Ce este ?
E un tractor stricat la câţiva kilometri în faţă.
Am putea pierde concursul.
Boyd !
Scott ! Unde mergi ?
- Boyd o să facă ceva. - De unde ştii ?
Uită-te la mâinile lui !
Renunţă, Scott !
Ar trebui să fiu orb, surd şi tetraplegic ca să ai o şansă.
Sau ar trebui să rişti.
Inima îţi bate regulat.
Ţi-e frică de mine, dar îţi controlezi frica.
Poate că te-ai ridica la înălţimea ocaziei.
Ai putea deveni un alfa ucigând unul.
Nu sunt ca tine.
- Nu trebuie să ucid oameni. - Nu încă.
Dar există situaţii când îţi dai seama
că singura cale să aperi pe cineva este să ucizi pe altcineva.
- Mă ameninţi ? De-asta eşti aici ? - Nu. Aici locuiesc.
- Poftim ? - Aici locuiesc.
E un bloc grozav. Iar vecinii sunt neaşteptat de prietenoşi.
Ce vrei ?
Vreau să văd din ce eşti făcut.
Poate cineva să apese pe butonul pentru ultimul etaj ?
Sunt eu, unchiul tău. Unchiul Peter.
Care a ucis-o pe Laura.
Nu a fost momentul meu de glorie,
dar nu sunt singurul membru dezaxat al familiei.
Derek ţi-a spus că el m-a ucis pe mine ? Mi-a retezat beregata.
Şi asta înseamnă că ar trebui să am încredere în tine ?
Mă întreb dacă pot să am eu încredere în tine.
- Mă ştii de 17 ani. - Te-am ştiut 11 ani.
Ultimii şase, nu. Şi nu-mi plac lucrurile pe care nu le ştiu.
Ce cauţi aici ?
Ce cauţi şi tu. Mă întreb unde sunt cadavrele.
Vreau să ştiu dacă au fost luate sau dacă unul a găsit puterea să se ridice
şi să plece, lăsându-ne pe noi să răspundem la întrebarea supremă.
Ce întrebare ?
Nu ştiu ce să mai fac.
Să încerc să-i fac să mă asculte ?
Să-i spun lui Derek că o să-i ducă pe toţi la moarte ?
Cum salvezi pe cineva care nu vrea să fie salvat ?
Cum îi opresc ?
Nu-i opri.
Condu-i !
Dă-mi drumul !
Ai un plan. Spune-mi care este strălucitul tău plan, şi îţi dau drumul.
Ce vrei ? Să-l ucizi ? Aici ? Şi pe urmă ?
Ce-o să faci după asta ?
Nu-mi pasă.
Mie, da.
Eşti încă rănit.
Mă simt bine.
Dă-mi o şansă să găsesc ceva.
Ceva ce nu presupune moartea cuiva.
Bine.
Criza a fost evitată ?
Bine. Fiindcă avem altă problemă.
Ethan îşi verifică telefonul din cinci în cinci minute.
Aşteaptă ceva. Un mesaj sau un semnal. Dar ceva de rău.
Eu ştiu, am un simţ special pentru asta.
- Nu-mi place că stă cu Danny. - Nici mie.
Să vedem ce aşteaptă !
- Ce faci ? - Întreb.
Află de ce Ethan îşi tot verifică telefonul.
Fă-o !
Nu.
Întreabă-l !
Nu, mi-e simpatic. Ce te-a apucat ?
E important. Te rog !
S-a întâmplat ceva ?
La drept vorbind...
Mă întrebam acelaşi lucru în legătură cu tine.
Bine, n-am fost prea subtil.
Cineva apropiat lui e bolnav. S-ar putea să nu treacă noaptea.
- Ennis ? - Asta înseamnă că...
N-a murit.
Nu încă.
E deschis !
- Avem nevoie de ajutor. - Încercaţi la spital.
- Deschide uşa, Alan ! - Nu.
Ajută-ne ! Sau o ucid pe ea.
Aici n-o s-o faci.
Vă sfătuiesc să plecaţi. Nu mă faceţi să insist !
Dacă el moare, îi vor vâna pe ceilalţi.
Şi să nu crezi că micul Scott va scăpa.
Îl vor ucide. Ştii asta.
Te rog, Alan !
Te previn, Jared... Vomit din empatie.
Dacă vomiţi, o să vomit şi eu pe tine şi o să fie dezgustător.
Nu vorbiţi despre vomitat, vă rog, nu e bine.
Aş putea vomita doar ca să demonstrez o idee.
Nu e bine...
Iar voi să nu credeţi că ratăm concursul
din cauza unui mic blocaj în trafic sau a unei mini tornade !
O să reuşim ! N-o să ne oprească nimic !
Lasă mâna jos, Stilinski !
E un mic local la vreo 800 de metri de-aici.
- Dacă ne oprim, am putea... - Nu ne oprim.
- Dar, dacă ne oprim... - Gura !
Vorbesc serios ! E un autobuz mic !
Nu mai puneţi întrebări !
Îl urăsc.
- L-ai sunat pe Deaton ? - Intră căsuţa.
Ajunge ! Le sun pe Lydia şi pe Allison.
- Cum o să ne ajute din oraş ? - Sunt aici, ne urmăresc de câteva ore.
Jenant...
Bună, Stiles ! Tocmai voiam să mergem la film şi să mâncăm floricele.
Ştiu că ne urmăriţi. Pune-mă pe speaker.
Scott e încă rănit.
- Cum adică ? Nu se vindecă ? - Nu, cred că e mai rău.
- Sângele e negru. - Ce are ?
Mi-am luat doctoratul în licantropie ?! De unde să ştiu ?
Trebuie să-l dăm jos din autobuz.
- Şi unde să-l ducem ? La spital ? - Dacă e pe moarte, da.
E un popas la un kilometru de-aici. Spune-i antrenorului să opriţi.
Am încercat.
- Vorbeşte-i raţional ! - Raţional ?! Îl cunoşti ?
Încearcă ceva !
Cinci minute, să mergem la toaletă. Stăm aici de trei ore !
Sunt 100 km până la următorul popas !
Nu e bine să ne abţinem ore întregi. Vezica noastră...
Domnule antrenor, puteţi să...
Vă rog...
Lăsaţi-mă să vorbesc !
De câte ori...
Întoarce-te la locul tău, Stilinski !
Privirea la orizont, Jared !
Bună, Jared !
Ce mai faci ?
Jared, eşti un dezastru !
Să aducă cineva prosoape ! Sau un mop !
Sau alt autobuz !
Doamne ! De ce nu ne-ai spus ?
- Scuze... - Aşteaptă o clipă, da ?
N-ar trebui să se întâmple asta ! Şi-a revenit şi când a fost mai rău.
Ce facem ? Chemăm salvarea ?
- Dacă e prea târziu ? - Trebuie să facem ceva !
- Poate este ceva psihologic. - Adică psihosomatic ?
O tulburare somatoformă.
O afecţiune fizică produsă de o cauză psihogenică.
- Da, totul e în mintea lui. - În mintea lui ?
Din cauza lui Derek.
Nu-şi permite să se vindece, fiindcă Derek a murit.
Şi ce facem ?
Îl coasem.
Vorbesc serios.
Poate că tot ce trebuie e să creadă că se vindecă.
Cineva să pună pe uşă tăbliţa cu "Închis". O să dureze o vreme.
Îi trebuie alt tricou. Unde e geanta lui ?
O aduc eu. Oricum nu suport acele.
- Ştii ce faci, da ? - M-a învăţat tata.
Cât de repede o să... Autobuzul s-ar putea să plece.
Asigură-te că nu pleacă.
Te ajut şi eu. Vino !
Nu ceda !
- Sunt obosit... - Uită-te la mine ! Mereu !
Haide...
Incredibil !
- Nu eşti în stare să bagi aţa în ac ? - Încerc.
Şi vrei să te compătimesc ? Fiindcă eşti doar o fetiţă de 17 ani ?
Şi e prea mult pentru tine ?
- Lasă prostiile şi bagă aţa ! - Nu-mi pot opri tremuratul...
Inspiră adânc, Allison !
Încă o dată !
Cum abordăm o asemenea situaţie ?
- Allison ! - Metodic !
- Şi ? - Detaşat !
Atunci, nu mai plânge şi fă-o !
Rămâi cu mine !
Să mergem ! Înapoi în autobuz !
Gata ! Scott...
Scott !
E vina mea.
Uită-te la mine !
E în ordine.
- Tu ai făcut asta ? - Da.
Frumos !
Poţi să te ridici ?
Îmbracă ăsta !
Unde mergi ?
Voiam...să iau ceva de mâncare.
Super ! Vin cu tine.
- E în ordine, pot să mănânc singur. - Ce vrei să iei ?
- Mâncare mexicană. - Ador mâncarea mexicană !
Pot să mănânc singur, e în ordine.
Nu te duci singur ! Vino !
O să vorbim cu el. Să încercăm să-l convingem. Atât.
- Ce este ? - Nimic. Chiar mi s-a făcut foame.
Şi mie.
E bine ?
- Unde e Stiles ? - Încearcă să-l întârzie pe antrenor.
- Tot nu avem benzină. - Nu-l las singur.
- Atunci, trebuie să lăsăm maşina. - Bine.
Nu era o propunere reală...
Aşteaptă, Allison !
Fir-ar să fie !
N-ai venit singur.
- Da...El e Isaac. - Nu mă refer la el.
Ştiai că o să fac asta ?
Nu, Derek ! Cineva o să fie rănit !
- Dacă moare cineva... - El. Doar el.
Doar eu ? Cum ar putea un orb să se descurce într-un loc ca ăsta
de unul singur ?
Ce este ?
Le-am spus ce se întâmplă şi au sărit la el.
Cine, Boyd ?
Isaac !
Opreşte-te !
Isaac !
- O clinică veterinară ? - Nu e aşa de obişnuită cum pare.
E făcută pe jumătate din cenuşa Muntelui.
Nu ştiu cum să intru în ea.
Am putea proceda ca oamenii normali. Batem la uşă.
Sunt aici.
- Cine ? - Ei toţi.
- Cum e pacientul ? - Inconştient.
- Şi pronosticul ? - Surprinzător de optimist. Va trăi.
Cred că i-ai supraestimat şansele.
Dar cum ştim cine e acolo ? Derek ? Ennis ? Amândoi ?
E clar, asta nu era pentru Derek.
Ucide-l !
Ceilalţi pot să plece.
Sunteţi învinşi.
Fă-o, Derek ! Fă primul pas !
Vorbeşti serios ? Uită-te la el ! Puştiul ăsta e un alfa ?!
Pentru nişte adolescenţi care nu sunt buni de nimic ?
Unii au mai mult potenţial decât alţii.
Atunci, să fie la înălţimea ocaziei !
Ce spui, Derek ? Haita sau familia ?
Acoperiţi-vă ochii !
- Cineva trebuie să-i ajute. - Nu noi.
Eu mă ocup iar de consultanţă, tu trebuie să termini liceul.
Asta e o viaţă normală, aşa cum am stabilit.
- Deci ignorăm totul ? - Nu ne amestecăm.
O haită de alfa încearcă să-mi ucidă prietenii.
Cum să nu mă amestec ?!
Există o deviză pentru asemenea situaţii.
Când trebuie să acţionezi cu grijă. "Bagă aţa în ac !"
Înseamnă să găseşti o cărare sigură între două tabere adverse.
Înseamnă, mai degrabă, să-ţi salvezi fundul.
Nu sunt rudele tale.
La câte rude am pierdut, mi-ar prinde bine nişte prieteni.
Allison !
Bine, să recapitulăm ! Totul are legătură cu sacrificiile.
Şi cu cineva care se crede un druid negru.
- Sau chiar este. - Un darach.
În unele culturi străvechi,
se făceau sacrificii umane pentru pregătirea unei bătălii.
Deci avem vârcolaci alfa contra unui druid negru.
Dacă a murit nu e vina ta.
Poate.
Dar ţii minte când am discutat şi am zis că nu te acuz că ai fost acolo,
dar să nu mai fii unde n-ar trebui să fii ?
Mulţumesc că nu m-ai ascultat.
Ce este ?
Mă uitam în ochii tăi.
Nu cred că ştii în ce te-ai băgat.
E cam târziu s-o faci pe fratele mai mare, nu ?
Subtitrare: Retail