Din episoadele anterioare...
Mă gândeam la ultimul an de liceu.
La un moment dat, balanţa trebuie să se încline.
Foarte rău.
- Theo ? - Vreau să fac parte din haita ta.
Nu am venit doar ca să-ţi revendic poziţia.
Trebuia să îndepărtezi obstacolele.
- Mai dă-mi o şansă. - Nu există a doua şansă.
La cele mai multe colegii e nevoie de recomandări.
Ale tale vor fi foarte bune, fiindcă ai un punctaj mare.
Tracy...
- Te simţi copleşită ? - Nu. Mă simt bine.
- Dormi suficient ? - Nu chiar.
Adolescenţii au un ritm circadian diferit de al adulţilor.
Când te trezeşti, organismul tău încă produce melatonină.
- Toţi aveţi nevoie de mai mult somn. - Nu e doar asta.
- Ce vrei să spui ? - Sufăr de teroare nocturnă.
Parasomnie ?
- De obicei, nu îmi amintesc. - De obicei ?
Există o noapte despre care îţi aminteşti ?
Tata m-a găsit întinsă pe podea, lângă scaun.
- Şi luminatorul ? - Asta e ideea. Nu se deschide.
A fost închis definitiv acum doi ani, ca să nu curgă apă.
- Înseamnă că o parte a fost un vis. - Şi o parte nu a fost.
Draga mea, cred că cea mai mare parte a fost un vis.
Există o teorie care spune că una dintre funcţiile biologice ale visării
este să simuleze evenimentele înfricoşătoare.
Creierul tău învaţă să se ocupe de ele.
Cred că e vorba de o simplă stare de anxietate, Tracy.
E ceva obişnuit la elevii din ultimul an.
Trebuie să plec. Ora o să înceapă în curând.
Ar trebui să...
Tracy, te simţi bine ? Dumnezeule !
Tracy, respiră !
Draga mea...
Asta e normal ?
La injecţiile intramusculare în piciorul din spate...
Să nu ating nervul sciatic.
Excelent ! Aspiră, să te asiguri că nu ai atins vreo venă.
Ţine acul nemişcat !
E mic, dar are dinţii ascuţiţi.
Îmi pare rău, prietene. Bun băiat...
- Ţine-l, Stephanie ! - Mulţumesc, dr. McCall.
Nu sunt încă doctor.
- Ai găsit ceva ? - Poate.
Eşti sigur că era un vârcolac ?
Din câte văd, sunt gheare de pasăre.
Sunt gheare de harpie, una dintre cele mai mari păsări răpitoare din lume.
Cum de are un vârcolac gheare de pasăre ?
Mă interesează de ce ghearele astea reuşesc să îţi ia puterea.
Ar trebui să poată face asta doar un beta apărut din vina ta.
- Cineva ca Liam ? - Exact.
Şi dacă las să intre în haita mea un alt beta ?
În mod normal, aş spune "nu".
Dar mă întreb dacă regulile lumii noastre supranaturale
sunt la fel de clare cum am crezut.
Poate că cineva încearcă să schimbe regulile.
Ştiu că familia lui a plecat din oraş când Theo avea nouă-zece ani.
Sora lui a murit într-un accident când el avea opt ani.
- Du-te la şcoală ! - Tată, e vârcolac.
Cel mai bun prieten al tău e vârcolac.
Prietena ta e coiot.
Nu ştiu încă ce e Kira.
Când maimuţele zburătoare vor survola secţia de poliţie,
o să-ţi acord toată atenţia mea. Până atunci, du-te la şcoală.
- Ce ai făcut ? - Ce vrei să spui ?
- E ceva diferit la tine. - Despre ce vorbeşti ?
Ce e diferit ?
Stiles, pentru numele lui Dumnezeu, du-te la şcoală !
Mă duc, dacă promiţi că verifici familia Raeken.
Nu. Ştii ceva ?
Sunt singurul poliţist care ştie toată povestea,
dar asta nu înseamnă că trebuie să iau măsuri
de fiecare dată când ai o bănuială.
Doar că nu eşti singurul.
Parrish !
Ai făcut o verificare şi ai găsit doar o amendă pentru viteză ?
Semnată de tatăl lui Theo acum opt ani.
- Ce înseamnă ? - Cine depăşeşte viteza ?
- Oamenii care fug de ceva. - Câte amenzi pentru viteză ai luat ?
Niciuna.
Câte ai fi luat, dacă nu te scăpa tatăl tău ?
Şaptesprezece.
Nu ştiu ce să spun, Stiles. Înţeleg de ce eşti îngrijorat.
E un tip grozav ! Are un păr frumos, un corp perfect...
- Ar trebui să te simţi ameninţat. - Mulţumesc. Chiar mă simt.
- Mai mult ca oricând. - Vrei să-l torturez ?
- Nu vreau să-l torturezi. - Sigur pot să-l dobor.
Am un plan. Are mai multe etape.
- Ce etape ? - Aflăm povestea.
Verificăm faptele. Găsim o piesă care nu se potriveşte
şi îl prindem asupra faptului.
De ce eşti atât de suspicios ?
Fiindcă mi-l amintesc pe Theo din clasa a patra.
Tipul ăsta nu e Theo.
- Prima zi a ultimului an. - Ultima primă zi.
Despre asta îţi spuneam. E de la un dealer de cărţi rare din Germania.
- A costat 200 de dolari, dar merită. - Încă citeşti despre asta ?
A fost atacat de un uriaş care purta pe cap un craniu de urs. Am fost şocat.
Priveşte ! Ai mai văzut aşa ceva ?
Nu. Niciodată.
Există un capitol întreg despre nahual. Ai auzit de ceva numit...
Tezcatlipoca. Nu am auzit.
Luaţi loc.
Grozav...
Liam !
- Doar n-o să stai în picioare... - Poate că stau.
- Tot semestrul ? - Poate.
Liam, ia loc !
Bun venit la ora de istorie !
Scott, eşti în clasa care trebuie ?
Biologie AP.
- Ştii ce înseamnă AP ? - Pentru avansaţi.
Bun venit la cursul de biologie pentru avansaţi ! Să vedem cine e treaz.
Îmi poate spune cineva ce sunt plasmidele ?
Molecule ADN care se pot înmulţi autonom, folosite la clonarea proteinelor.
Foarte bine, Lydia. Îmi poţi spune ce vitamină e absorbită în stomac
prin membrana unei glicoproteine ?
B12. Dle McCall, ştiai răspunsul ?
- Nu. - E o întrebare de la test.
La ce colegiu vrei să ajungi ? Nu mai face aşa !
- Îmi pare rău. UC Davis. - Bună alegere !
E cel mai bun colegiu de biologie şi fizică din Vest.
Dacă asta vrei, eşti în clasa potrivită. Cine mai crede că e în clasa potrivită ?
Bine. Înseamnă că sunteţi pregătiţi pentru testul de mâine.
Nu fiţi dezamăgiţi ! Testul vă va ajuta să stabiliţi
dacă ar trebui să fiţi în clasa asta.
Aveţi două săptămâni să renunţaţi.
Testul de mâine îi va elimina pe cei care nu au ce căuta aici.
Poate fi oricare dintre voi.
- Tu vii cu mine ! - Am o oră liberă.
Şi eu, şi Theo Raeken. Să mergem !
Nu spun că sunt convins,
dar oamenii din jurul meu, precum Lydia, ştiu unele lucruri.
E prima zi de şcoală. Nu ar trebui să ne gândim la alte lucruri, cum ar fi...
- Echipa de fotbal. - Ce crezi că voi face ?
O să-i urmăresc cum se antrenează în timp ce mă prefac că studiez ?
E încălzirea. Probabil îşi vor scoate tricourile.
Ne vedem la ora de fizică.
- Frumoşi pantaloni ! - Mulţumesc.
Mă întrebam dacă mai eşti supărată pe faza dintr-a VI-a. Cred că ţi-a trecut.
Nu sunt supărată, Liam.
Sunt răzbunătoare.
Nu e nimic aici.
Nu e nimic aici...
Tracy !
Te simţi bine ?
Ce-ar fi să mergem afară ?
Voiam să fac skateboarding în piscina goală a vecinului.
Nu era nimeni acasă. Nu sunt un bun skateboarder.
Dar eram hotărât, aşa că am pierdut noţiunea timpului.
Mi-am dat seama că se întunecase când s-au aprins luminile din curte.
Nu sunt prea priceput.
La ultima încercare, am căzut şi m-am lovit tare.
Foarte tare.
Stăteam pe fundul piscinei şi mi-am dat seama de ceva.
Nu auzisem căzând placa.
M-a atacat rapid.
Abia am reuşit să mă întorc. M-a muşcat de aici.
Nu a fost un accident. A vrut să te transforme.
De ce nu faci parte din haita lui ? De ce nu a venit după tine ?
Pentru că a murit înainte de prima lună plină.
De unde ştii ?
M-am întâlnit cu cineva din haita lui.
Mi-a spus că alfa care mă muşcase fusese ucis de doi beta ai lui.
Erau gemeni.
Scott, verifică-mi pulsul ! Îţi spun adevărul.
Sau ştii să-ţi controlezi pulsul când spui minciuni.
- De ce aş minţi ? - Poate fiindcă nu eşti cine spui că eşti.
În clasa a patra, aveai un inhalator. Şi eu aveam unul.
Îmi amintesc că am ajuns la infirmerie din cauza unei crize grave de astm.
Aşteptam să fiu dus la Urgenţe.
Tu îl aşteptai pe director. Mi-ai spus ce ţi s-a întâmplat
când ai ajuns la Urgenţe din cauza astmului.
Ţi-au administrat oxigen şi Prednison.
A părut că nu e nimic grav,
că totul avea să fie în ordine.
Am fost singur în această perioadă.
Toţi ştiu că lupii singuratici nu se pot descurca.
Jur că sunt puştiul din clasa a patra !
Sper că şi tu eşti.
Nu vreau să întârzii la ore.
Nu numai pe voi trebuie să vă impresionez.
Nu te uita aşa la mine !
Uneori, trebuie să le acordăm prezumţia de nevinovăţie.
Nu şi de data asta. Am dreptate.
E ceva în neregulă cu el. Simt asta.
Lydia e medium, nu tu.
Nu e medium, e banshee. Există o diferenţă.
Da.
Ştiu ce e parasomnia, mamă.
Dar cum rămâne cu penele ?
Cei care au parasomnie au făcut lucruri mai ciudate decât să roadă perna.
I-am spus deja să-şi ia liber restul zilei.
Dar nu vrea să lipsească în prima zi.
Dă-mi voie să încerc. Nu mai am ore. O duc acasă şi stau de vorbă cu ea.
Lydia, are probleme cu somnul.
Dacă are nevoie de ajutor, o să apelăm la profesionişti. Ai înţeles ?
Sunt de acord.
Nu văd semne de intrare forţată. Încuietoarea pare neatinsă.
- Ai spus ceva despre păsări, Tracy ? - Pasărea era pe luminator.
- Cea care m-a trezit. - Pot să mă uit ?
Tracy, ai spus că luminatorul e blocat, ca să fie etanş.
Da. De ce ?
E ceva acolo ?
Nu e nimic.
Uşurel, Malia...
- Am terminat pe ziua de azi. - Da.
- Cum m-am descurcat ? - E loc pentru mai bine.
- Ai găsit ceva ? - O altă semnătură.
Asta e semnătura tatălui lui Theo de pe amenda de acum opt ani.
Asta e semnătura de pe formularul de transfer
la liceul din Beacon Hills, completat acum câteva zile.
Cum ai făcut rost de formular ?
- Ai spart biroul Administraţiei ? - Nu am spart biroul Administraţiei.
S-ar putea să-l fi spart. Ne concentrăm asupra semnăturilor ?
Sunt diferite.
- Sunt puţin diferite. - Sunt complet diferite. Priviţi !
Ghirlandele nu se potrivesc, ondulaţiile sunt diferite.
Priviţi ! E un exemplu perfect de tremur infracţional.
Aşadar, Theo e Theo, dar părinţii lui nu sunt părinţii lui ?
Cineva nu e cine pretinde. Când o să înţeleg cine e acela,
cineva va avea mari necazuri.
- Dar nimeni nu a făcut nimic rău. - Încă.
Dacă părinţii lui Theo sunt ucigaşi psihopaţi, nu putem avea încredere în ei.
Părinţii mei sunt Peter şi Lupul Deşertului.
Bine. Iată cum facem...
Mă ocup eu de asta. Nu am nevoie de tine, nici de tine, nici de tine.
Nu am nevoie de nimeni.
Ce înseamnă tremur infracţional ?
Nu contează.
Nu pot face nimic oficial acum,
dar mă pot întoarce după slujbă, să supraveghez casa.
- Îţi ţin companie. - Cred că mă descurc.
E timpul tău liber.
Nu aş face-o dacă nu aş crede că se întâmplă ceva ciudat.
- Îţi sunt dator. - Pentru ce ?
Ai căutat trei săptămâni prin toate cărţile vechi,
ca să vezi dacă se întâmplă ceva cu mine.
Dar fără rezultat.
- Aduc cafeaua. - Nu ai ore mâine ?
- Am doar o oră. - Cum e posibil aşa ceva ?
Am avut un punctaj destul de mare anul trecut.
Dacă vreau, îţi aduc cafeaua la miezul nopţii.
Cafea americană, fără lapte.
Ţi-am spus că pune la cale ceva.
Am pierdut trei ore urmărind cum joacă jocuri video în camera lui.
- Ar fi bine să fie un ucigaş în serie. - Să aflăm !
- Îi simţi mirosul ? - Nu e nevoie.
- Ce s-a întâmplat ? - Am uitat...
Trebuia să mă întâlnesc cu Mason la şcoală.
De ce nu i-ai spus ?
- Ce să-i spun ? - Totul.
- Nu pot să-i spun totul. - De ce nu ?
Fiindcă nu i-am spus nimic.
- Am spus că e în ordine. - Ştiu, dar nu e aşa de uşor.
Sunt multe de acceptat.
L-a văzut pe tata ucigând un Om-Urs cu o mină.
Cred că fundaţia acceptării a fost deja aşezată.
Eu şi Scott am trecut prin asta de mai multe ori.
Întotdeauna e mai bine să ştie.
Dacă se sperie şi nu mai vrea să vorbească cu mine ?
Dacă mă înjunghie cu un obiect de argint ?
Ce naiba faci ?
Eu...
Iată-l ! Nu te mai prosti !
Vino...Încearcă să-i simţi mirosul.
- Simţi ceva ? - Săpun.
- Miroase bine. - Nu săpunul.
Starea lui emoţională, semnalele chimice...
Da. Bine.
- E trist. - Trist ?
Nu doar trist.
Mai degrabă, suferă.
Suferă ?
- Dumnezeule...Trebuie să plecăm. - De ce ?
Acum ! Trebuie să plecăm.
Aici au găsit-o pe sora lui.
- Ce soră ? - S-a rătăcit şi a murit de frig.
A lăsat o floare pentru ea.
- Nu sună diabolic. - Ştiu.
Ce faceţi, băieţi ?
Am impresia că puştiul e mai dur decât pare.
- Doar când e scăpat din lesă. - Stiles...
Am jucat amândoi la juniori mici. De ce mă suspectezi ?
Din cauza asta.
Una e o amendă semnată de tatăl tău acum opt ani.
Celălalt e formularul de înscriere la liceu. Semnăturile sunt diferite.
Par puţin diferite.
Sunt total diferite. Sunt făcute de doi oameni.
Aşadar, tata nu e tata ?
- E un impostor ? - Ceva de genul ăsta.
- Cine crezi că sunt ? - Nu ştiu încă.
Vrei să-ţi dau o mostră ADN ?
Nu. Nu am nicio mostră ADN de la tine din clasa a patra.
Stiles, am venit aici pentru Scott.
Dar am venit şi pentru tine.
Pentru cineva ca tine.
Pentru cineva care e dispus să meargă prin pădure la miezul nopţii,
ca să-şi apere prietenii.
Eu nu am un asemenea prieten, dar Scott are.
Voi toţi aveţi.
Ştiu că sunt în locul potrivit. Aici trebuie să fiu.
Trebuie să fac parte din haita asta.
Acum e bine închis.
Mă întâlnesc cu un client la tribunal. Dar mă întorc în scurt timp.
Nu voi permite să ţi se întâmple nimic.
- Ai descoperit ceva ? - Nu.
Am căzut într-o groapă.
Era la podul unde a murit sora lui. Aşa e ?
Da. A fost jenant. O să plecăm.
La naiba...
Liam, te rog să urci în maşină şi să pui contactul când îţi spun.
- Stiles... - Imediat.
Acum.
- Stiles... - Da. L-am urmărit până acolo.
Vrei să-ţi spun că sunt nebun, paranoic ? Nu e nimic nou.
Vei încerca să-i acorzi prezumţia de nevinovăţie ?
Le acord oamenilor prezumţia de nevinovăţie.
Cum ai făcut cu Derek ?
Cu Kira, cu Liam ?
Am avut dreptate în privinţa lui Peter.
Încearcă din nou.
Crezi că există ceva la el care merită salvat.
Poate.
Încearcă din nou.
- De ce nu ai încredere în nimeni ? - Fiindcă tu ai încredere în toţi !
- Eşti teafăr ? - Da.
- Puteai s-o rupi. - Nu e ruptă.
- Să văd... - Sunt teafăr.
Să văd...
Îmi pare rău că am întârziat.
Nu ai întârziat, ai ratat. Am lucrat două ore.
Ştiu. Am uitat. Şi o să-ţi spun de ce.
De fapt, o să-ţi spun multe lucruri.
Lucruri foarte greu de crezut...
- E un lup. - Ajung şi la asta.
Nu. E un lup în spatele tău.
Chiar e un lup.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Eşti vârcolac.
De ce nu mi-ai spus că vrei să mergi la UC Davis ?
E o şcoală bună şi nu e departe de zona golfului.
Are cel mai bun program de biologie şi fizică.
E ideal pentru cineva care vrea să fie veterinar.
De ce nu mi-ai spus ? Ţi-a fost teamă de părerea mea ?
Nu. Deloc.
Am făcut asta pentru că...
Mi-e teamă că nu sunt destul de deştept ca să reuşesc.
O să reuşeşti.
Nimeni nu a intrat şi nimeni nu a ieşit.
Îmi pare rău că ai pierdut timpul.
Nu a fost o pierdere totală.
Mă bucur că Tracy se simte bine.
Nu e nimic acolo...
Nu e real. Dorm.
Nu, Tracy. Eşti trează.
Dumnezeule !
Aşteptăm să facă ceva rău înainte de a-i considera vinovaţi.
- E vinovat pentru ceva. - Ai nevoie de o dovadă.
Dovezile sunt mai importante decât intuiţia.
- Aşa trebuie. - Ştiu, tată.
Las-o baltă, Stiles. Du-te la culcare !
Tată !
Ţi-am spus că e ceva diferit la tine. Acum ştiu ce este.
Spune !
Nu mai porţi verigheta.
- Eşti sigur că puştiul e vinovat ? - Da.
Atunci, trebuie doar să aştepţi. Dacă e vinovat,
până la urmă, va face o greşeală.
Vinovaţii fac mereu greşeli.
Ţi-am spus să exersezi.
Nu trebuia să se deosebească de semnătura originală.
- Trebuia să fie perfectă. - Jur că am exersat !
- De sute de ori. - Nu aş spune sute.
O semnătură falsă poate fi explicată într-un singur mod.
Nu e uşor să scrii când porţi ghips.
Nu-i aşa ?
Subtitrare: Retail