Din episoadele anterioare...
Acelaşi individ poate avea mai multe linii ADN.
Himera. E o fiinţă făcută din părţi incompatibile.
Tracy nu e singura.
Kira !
Dacă vrei ca Stilinski să sufere, du-te după cineva la care ţine.
Ai scăpat telefonul.
E Malia. Să-i trimit un mesaj ?
Nu ştii cine sunt. Nu-i aşa, Stiles ?
Poate ai auzit de tatăl meu.
Tatăl tău ţi-a povestit despre el ?
Ţi-a povestit şeriful Stilinski despre perioada când era ajutor de şerif,
iar el şi partenerul lui au fost prinşi într-un schimb de focuri ?
Ţi-a spus că un glonţ i-a distrus tatălui meu vertebra T9 ?
I-a pătruns prin coloana vertebrală. Ştii ce înseamnă asta ?
N-a mai simţit nimic de la talie în jos. Şi nu mă refer doar la picioare.
Sigur ţi-a spus câte ceva.
Probabil că a uitat să-ţi spună că stătea în maşină
şi cerea întăriri, iar tatăl meu a intervenit de unul singur.
Ţi-a spus că era prea speriat,
că era o mică jigodie prea înfricoşată ca să se ducă după el ?
Sau jigodiile înfricoşate nu le povestesc micilor lor jigodii despre eşecurile lor ?
Şi-a pus partenerul în scaunul cu rotile pentru tot restul vieţii.
Nu îţi face griji, Stiles. Nu te voi ucide.
O să-ţi mănânc picioarele !
911. Care e urgenţa dv. ?
911. Vă rog, spuneţi care e urgenţa.
Aţi sunat la 911. E o linie numai pentru urgenţe.
Dacă nu aveţi o urgenţă, vă rog să închideţi.
Vrei să trimit un echipaj ? Care e adresa ?
- Liceul Beacon Hills. - Să vedem dacă e vreun echipaj.
Dispeceratul. Sunt 1097. Nu e nimeni aici. E un 653.
Recepţionat. E o farsă. Întoarceţi-vă în patrulare.
- Ce s-a întâmplat ? - Alarma de la clinica animalelor.
Cred că e o intrare prin efracţie.
"Cineva a luat cadavrul."
- Scott ! - Stiles, cineva ia cadavrele.
- Stiles, mai eşti la telefon ? - Da.
- Despre ce vorbeşti ? - Sunt cu Kira la clinica animalelor
Cadavrul lui Tracy a dispărut. Încuietoarea a fost spartă din exterior.
Mama mi-a spus că Lucas a dispărut de la morgă.
L-a căutat în tot spitalul. Cineva fură cadavre.
"Doctorii Groazei", de T.R. McCammon.
Ce este ?
Nu ştiu. E ceva cu cartea asta.
- A citit-o cineva ? - Doar eu. Şi nu am înţeles nimic.
- Ar trebui s-o citim toţi. - Kira se ocupă de asta.
- Gata ? - Da.
Îmi pare rău.
Stiles nu a găsit nimic despre autor. Crede că e un pseudonim.
"Într-un orăşel din New England,"
"adolescenţii sunt răpiţi noaptea şi îngropaţi de vii."
"După câteva zile, ies transformaţi şi împrăştie haos şi teroare."
"Sunt sub comanda unui vechi ordin de savanţi numiţi..."
"...Doctorii Groazei."
Pare cunoscut. Cum se termină ?
Nu se termină. Ar trebui să fie primul volum.
- Şi al doilea volum nu există. - Cred că trăim al doilea volum.
Poate că întrebarea corectă este... Este un roman
sau previziunea cuiva ?
Nu cred că Doctorii Groazei fură cadavrele.
- Chiar îi numim aşa ? - Gândeşte-te.
I-au ucis pe Tracy şi pe Lucas şi au plecat.
De ce să plece, apoi, să se întoarcă să ia cadavrele ?
- Înseamnă că le ia altcineva. - Dar nu sunt simple cadavre.
Sunt rebuturi.
Dacă himerele astea sunt rebuturi, cum o să fie cele reuşite ?
Probabil, foarte rele.
- Ce s-a întâmplat ? - Am simţit miros de sânge.
Nu ştiu...Poate m-am înşelat.
Îmi pare rău, dar am auzit de kanima abia acum câteva zile.
- Vrei să citesc asta ? - Nu încă.
Sunt încă la primul capitol.
Faceţi asta des.
- Ce anume ? - Vă implicaţi.
Cred că da.
Dacă autorul ştie atâtea despre ei, n-ar trebui să vorbim cu el ?
Ne-am gândit la asta. Dar n-am găsit nimic.
Dar tipul ăsta ?
De ce îţi bate inima aşa de repede ?
Uită-te la dedicaţie.
"Pentru observaţiile ştiinţifice valoroase,"
"această carte e dedicată dr. Gabriel Valack."
- Îl cunoşti ? - Da.
Şi ştiu unde îl pot găsi.
Cartea a dat rezultate. Se vor duce la Valack.
- Vor merge în seara asta. - La Eichen.
- Lydia, vin cu tine. - Ai spus că eşti bolnav.
- Nu mă simt foarte bine. - Nu trebuie să vii.
Nici Malia nu vine.
Malia nu vine fiindcă ştie că e un azil de coşmar, al nebuniei şi al morţii.
Să mergem !
Ce a fost asta ?
- Adică ? - Ai tresărit.
- Mă doare cotul. - Parcă era umărul.
Durerea radiază.
Nu pleci fără mine.
Îţi aminteşti ce s-a întâmplat cu Deaton când a vorbit cu Valack ?
Scott şi Kira vor fi acolo.
Nu te las să te duci într-un loc unde un infirmier era să te ucidă.
- Era să te ucidă şi pe tine. - Şi suntem în viaţă. Muncă de echipă.
- Nu o văd nicăieri. - Am lăsat-o aici. Sunt sigură.
Când ne-am trezit, ai spus să nu uit cureaua.
Eşti sigură ? Nu îmi amintesc să fi spus asta.
Nu îţi aminteşti multe lucruri.
- Ce vrei să spui ? - Vreau să spun ?
Nimic. Las-o baltă.
Te simţi bine ?
Îmi poţi face un serviciu ?
Te uiţi la mine cu ochii tăi ?
- Asta fac. - Cu ceilalţi ochi.
Spune-mi ce vezi.
Ce e ? Ai văzut ceva ?
Da. Ţi-am găsit cureaua.
În rest, totul e în ordine. Gata ?
E cineva ?
O să te descurci ?
- Da. De ce ? - Pari puţin pierdut.
- Toţi suntem puţin pierduţi. - Unii, mai mult decât alţii.
Ce s-a întâmplat ?
Când Lucas, cealaltă himeră, a venit după noi,
am auzit-o pe Kira spunând ceva în japoneză.
- Nu sună foarte rău. - Nu vorbeşte japoneză.
Tot nu e groaznic.
S-ar putea să o fi oprit să-l ucidă pe Lucas.
Bine.
El nu voia să te ucidă ? Pare legitimă apărare.
A fost mai mult decât atât. Aproape că i-a tăiat capul.
Poate că nu a avut de ales.
Există un moment în care legitima apărare e justificată.
Tracy şi-a ucis tatăl. Lucas te-ar fi ucis.
Ei nu sunt oamenii răi. Sunt victimele.
Nu ar trebui să-i ucidem pe cei pe care încercăm să-i salvăm.
Puneţi obiectele din buzunare în cutie.
- Am venit să-l vedem pe... - Puneţi obiectele din buzunare în cutie.
Scoate-ţi cureaua şi pune-o în cutie !
Am nevoie de ea. E esenţială pentru mine.
Scoate-ţi cureaua, pe care pacienţii vor încerca să ţi-o ia,
ca să se stranguleze sau ca să-i stranguleze pe alţii.
Am înţeles.
Vă amintesc că fac asta doar ca pe o favoare pentru Deaton.
Şi vă spun că sunt foarte reticent.
Cum trebuie să ne purtăm când vorbim cu el ?
- Ne uităm în ochii lui ? - Eu nu aş face asta.
Cât sunteţi acolo, încercaţi să nu aveţi contact vizual cu nimeni
şi cu nimic.
E interesantă ?
Nu tocmai.
Nici asta nu este.
Doar nu credeaţi că veţi merge toţi...
Muntele de Cenuşă. Aşa este ?
Peste tot, dar aici e concentrat.
Celula lui Valack e ultima, la capătul holului.
Ne găsiţi aici.
- Spune-mi ce ai văzut adineauri. - Eu ?
Fiinţa din celula anterioară. Sluagh.
Se spune că poate lua înfăţişarea sufletelor pierdute
de care sunt legate pe vecie.
Ai văzut vreun suflet pierdut, dle Stilinski ?
Toţi cei de aici.
Nu renunţa încă la noi. Suntem lucrări în desfăşurare.
- De unde ştii asta ? - De la un fost coleg de celulă.
Aţi adus cartea ?
Foarte frumos...Prima ediţie.
Bineînţeles, a fost o singură ediţie.
- Nu există T.R. McCammon. - Nu există.
- Tu ai scris cartea. - Ai dreptate, Lydia.
Poate că ai ghicit deja că nu e o simplă carte.
- Ce e ? - O unealtă.
- E făcută să-ţi deschidă ochii. - Către ce ?
Către ei.
Către Doctorii Groazei.
Vrei să te duc cu maşina ?
- Pot să iau autobuzul. - Ultimul a plecat acum o oră.
- Merg pe jos. - Nu te-am văzut la Driver's Ed ?
Sper că nu.
Te-am văzut distrugând nişte jaloane rutiere zilele trecute.
Aproape ai lovit un elev de anul doi.
Acel elev nu trebuia să stea acolo.
Cred că mai ai nevoie de exerciţiu.
- De ce ai folosit un pseudonim ? - Am avut o reputaţie profesională.
Nu am vrut s-o distrug, semnând o porcărie de carte.
- Atunci, de ce ai scris-o ? - Nu ai citit-o. Nu-i aşa ?
Am scris-o pentru că nimeni nu m-a crezut.
Nimeni nu m-a ascultat.
Sunt aici. Nu-i aşa ?
- La Beacon Hills. - Ce sunt ?
Nu sunt în întregime oameni. De fapt, nu mai sunt.
Au fost savanţi care venerau supranaturalul.
Tesla a spus: "Dacă vrei să afli secretele universului,"
"gândeşte-te la energie, la frecvenţă şi la vibraţii."
Au descoperit secretele lor în forţele electromagnetice.
Şi-au prelungit viaţa, au căpătat puteri
şi, cel mai important, te fac să uiţi că i-ai văzut vreodată.
- Ce vor ? - Bună întrebare, Lydia !
Toată lumea vrea ceva. Nu-i aşa ?
Tu ce vrei ?
Apasă pe "înregistrare".
- Ce vrei să spun ? - Nu vreau să spui nimic.
Vreau să ţipi.
Nu aud nimic.
- Probabil, din cauza cenuşii. - Şi eu o simt.
- Mă simt puţin slăbită. - Da. Ca şi cum ai fi sedată.
Nu a fost o idee bună.
O să se descurce fără noi. Iar ei doi...Fac o pereche reuşită.
Aşa este.
Nu au superputeri, nici săbii de samurai, dar supravieţuiesc.
- El încă o place. Nu-i aşa ? - Da.
Dar e altfel acum. Trebuia să-l vezi cum se purta în preajma ei.
Era rău ?
Era obsedat, dar nu într-un mod agresiv.
Lydia o făcea pe proasta.
Lydia noastră ?
Da. Stiles era singurul care ştia.
- Cum şi-a dat seama ? - A fost atent.
A ascultat-o.
Şi-a amintit.
Ai văzut ?
Nu. Dar văd asta.
N-o să vezi. Îmi pare rău.
E singurul care ştie ceva.
E un nebun care şi-a făcut o gaură în cap cu burghiul.
- Probabil că minte de stinge. - Câţi au murit până acum ?
Erau adolescenţi. Am dreptate ?
Ştiţi câţi au murit prima oară când au venit aici ?
Ştiţi câţi vor muri dacă vor reuşi ?
- Asta s-a mai întâmplat. - Iar acum s-au întors.
Din cauza unor adolescenţi care, fără să ţină seama de consecinţe,
au decis să readucă la viaţă o forţă supranaturală pe care nu o înţeleg.
- Nemeton. - De unde ştii despre asta ?
Ştiu pentru că am văzut.
Kira, nu ştiu ce faci, dar te rog să încetezi.
Nu fac nimic. Se întâmplă.
- Cu cine aţi venit ? - Cu prietenii noştri.
- Cine sunt ? - Nu-i spune.
Ai adus o kitsune.
- Ce se petrece ? - Ea afectează apărarea clădirii.
Ce vrei să spui ? Cum ?
Nu numai Muntele de Cenuşă asigură protecţia, ci şi energia electromagnetică.
Eichen e construit la intersecţia curenţilor telurici.
Unele fiinţe supranaturale nu pot ieşi de aici, altele nu pot intra aici.
Ştiau că veniţi. Sunt aici.
Iar voi le-aţi deschis uşa.
Dacă vrei, poţi conduce puţin mai repede.
Conduc cu viteza legală.
Nimeni nu conduce cu viteza legală. Şi nu trebuie să ţii volanul aşa.
Pune mâna aici !
Aşa !
E mai bine ?
Puţin mai repede, nu cu 5 machi.
Malia, te simţi bine ?
Încetineşte !
Malia, opreşte maşina !
Opreşte maşina !
Malia !
Malia...
Kira...
- Te simţi bine ? - Se întâmplă ceva.
Cred că ea e cauza.
Apasă pe "înregistrare". Acum ! Nu te costă nimic.
Valorează ceva pentru tine, aşa că nu primeşti asta gratis.
Ce face cartea ?
- Spune-ne ! - V-am spus.
- Vă deschide ochii. - Cum ?
Acţionează asupra centrilor memoriei,
ridică ceaţa şi focalizează imaginile Doctorilor Groazei.
Am scris cartea ca să aflu dacă cineva ca mine i-a văzut vreodată.
M-am gândit că pot declanşa şi memoria altei persoane.
O viziune, o amintire vagă...
Găsesc cartea şi o citesc.
Suprimă amintirile superficiale,
apoi, vin la mine, să afle mai multe, aşa cum aţi făcut voi.
A mai funcţionat cu cineva ?
Cartea nu e tocmai un bestseller.
Aşadar, trebuie doar să citim cartea ?
Dacă i-ai văzut, dacă ţi-au făcut ceva,
cartea te va ajuta să-ţi aminteşti. Acum, dă-mi ce vreau.
Trebuie s-o scoatem de aici. Acum.
Cum pot s-o mişc, dacă nu pot nici măcar s-o ating ?
Malia !
Malia...
Malia, ridică-te ! Trebuie să te ridici !
- Ea a fost. - Poftim ?
Ea era acolo.
Cine ?
Lupul Deşertului.
- Mai bine fugi. - N-o pot lăsa aici.
Eu pot.
- Spune-ne ce vor. - Lydia, trebuie să plecăm de aici.
- Ce vor să facă ? - Citeşte cartea.
- Oricine intră în contact cu ei... - Lydia, trebuie să plecăm acum !
Citeşte cartea !
Nu trebuie să faci asta.
Nu trebuie să...
La club...
- Ai spus... - Îmi amintesc.
Şi am vorbit serios.
Cred că e bine.
- Stiles... - Nu e bine.
Totul e din cauza noastră.
Tot ce s-a întâmplat şi urmează să se întâmple e din vina noastră.
E răspunderea noastră.
Subtitrare: Retail