Din episoadele anterioare...
- El ia cadavrele. - Cred că ştiu unde le duce.
Cineva încearcă să facă fiinţe supranaturale cu mijloace obişnuite.
Totul se termină când devine argintiu. Atunci ştiu că sunt eşecuri.
- Kira, nu vreau să pleci. - Nu mai vreau să rănesc pe cineva.
Ceva s-a schimbat. E din cauza mea. Şi nu ştiu ce să fac.
Iar fac crize de astm.
Nu ştiu de ce, dar le fac din nou şi sunt la fel de grave ca în trecut.
Am inhalatorul cu mine tot timpul, ca în trecut.
Au trecut cinci zile. Nu am văzut himere noi,
nu i-am văzut pe Doctorii Groazei.
Mergem la şcoală şi ne prefacem că nu s-a întâmplat nimic.
Dar toţi par să ştie că nu e aşa.
Pe holuri, nu vezi pe nimeni zâmbind sau răzând.
Ai senzaţia că toţi simt că se va întâmpla ceva.
Nu ştiu ce anume şi cât de rău va fi.
Simt că ar trebui să fac ceva şi mă trezesc că iau inhalatorul,
de parcă mi-ar putea oferi o soluţie pentru a-i salva pe toţi.
Dar nu ştiu ce să fac.
Cred că nimeni nu ştie.
Poate de asta nimeni nu vorbeşte cu ceilalţi.
Uneori, nu îi observăm pe ceilalţi.
Dar cred că unora le place asta.
Când nu vorbeşti, e mai uşor să păstrezi secretele.
Nu cred că cineva minte în legătură cu treaba asta.
Poate că e mai degrabă o minciună prin omisiune.
Stilinski a fost minţit, fiindcă nimeni nu i-a spus încă de Parrish.
Dar nimeni nu i-a spus nici lui Parrish.
Nu pare să-şi amintească faptul că ia cadavrele.
Credem că e periculos doar dacă am încerca să-l împiedicăm.
Dacă Stilinski ar şti adevărul, ar încerca să-l împiedice.
Lydia şi Stiles vor să afle unde sunt cadavrele, adică să găsească nemeton.
Caută prin toate pădurile.
Ultima oară când l-am găsit, trei dintre noi era să se înece în apă rece.
Nu suntem singurii care caută himere.
Stilinski i-a pus pe toţi să caute următoarea ţintă,
să-i interogheze pe cei care sunt himere genetice, cu două linii de ADN.
Nimeni nu ştie ce caută.
Unii cred că e un ucigaş în serie.
Alţii ştiu că e mult mai grav.
Himerele pe care le cunoaştem, Hayden şi Corey...
Se simt bine.
De fapt, foarte bine. Se vindecă rapid şi sunt mai puternice.
Nu au nevoie de ajutorul nostru.
Oricum, nu cred că îl vor
Nu ştiu nimic despre Kira.
Şi îmi fac griji tot mai mari din cauza lui Deaton.
Ştiu că se va întâmpla ceva.
Şi mă tot întreb cât voi fi de bun, dacă nu pot să respir.
Parcă ai încerca să-ţi ceri scuze.
Ai venit să găseşti un alfa. Îmi pare rău că m-ai găsit pe mine.
- Mie nu îmi pare rău. - Mai vrei să faci parte din haită ?
Scott, sunt alături de tine la bine şi la rău.
Va fi mai rău. Crede-mă.
Mă bazez pe asta.
Am nevoie de mai mult timp.
Aţi auzit ? Am nevoie de mai mult timp.
Perigeu şi syzygie.
Super Luna. Apare la perigeu şi la syzygie.
- Cum rămâne cu Hayden ? - E un eşec.
Nu şi pentru mine.
Eşecurile compromit experimentele.
L-am ţinut pe Scott departe de voi. Am făcut tot ce mi-aţi cerut.
- Am nevoie de Hayden în viaţă. - Neimportant.
- Mi-aţi promis o haită. - Nu ţi-am promis nimic.
Am nevoie de ea în viaţă !
Doar până la Super Lună.
Nu arată ca o sală de operaţii.
Poate că e mai degrabă un punct medical.
S-ar putea să pierdem timpul căutând potenţiale himere,
în loc să căutăm experimentele eşuate.
Cum facem asta ?
Echipăm toţi poliţiştii cu un aparat cu ultraviolete.
Ce o să ne arate ultravioletele ?
Mercurul.
Ne vedem în pauza a doua, apoi, luăm prânzul.
- Am matematică după aceea. - Ne vedem în pauză.
Ei ies numai după lăsarea întunericului. Nu-i aşa ?
Nu trebuie să vezi ce fac în fiecare pauză.
- Vreau să fac asta. - Bine.
O să fie bine.
Să nu spui nimănui ! Nu poţi spune nimănui.
Parcă locul ăsta nu ar vrea să fie găsit.
Poate ştie că am întârziat la şcoală.
Am fost aici de două ori.
- La naiba ! - Putem vorbi cu Parrish ?
Dacă nemeton e acoperit cu cadavre, nu ar trebui să le găseşti ?
- Eu ? - Da.
Asta faci. Eşti o banshee şi găseşti cadavre.
Banshee şi-a luat o zi liberă. Să vorbim cu Parrish.
- Nu putem. - De ce nu ?
Fiindcă unul dintre cadavre...
- Unul poate fi... - Ce poate fi ?
Poate fi un indiciu.
Plec, Stiles. Mă duc să vorbesc cu Parrish
şi să-i spun că el este cel care ia cadavrele.
Întotdeauna e mai bine când oamenii ştiu adevărul.
Atunci, ar trebui să ştie că îmi datorează un Jeep.
Salut !
- Ce faci ? - Nimic.
Liam, aminteşte-ţi că mâine e Lună plină.
- Probabil că începi să simţi deja. - Ştiu.
Va fi SuperLună. Înseamnă că e cel mai aproape de Pământ...
Ştiu ce înseamnă.
Bine.
Nu uita că sunt aici să te ajut.
O să mă legi iar de copac ?
Cred că e o idee bună să stăm împreună.
Ca să ne putem proteja reciproc.
Nu putem proteja pe nimeni.
Sigur acolo duce Parrish cadavrele ?
Lydia spune că asta se întâmplă în visul ei.
Dacă ea găseşte nemeton, o să-l găsească şi pe Donovan.
- Îmi pare rău. - O să-l găsească şi pe Josh.
Poate că ar trebui să-i găsească.
Pentru Scott, situaţia s-a schimbat, mai ales după ce i-a făcut lui Corey.
Nu cred că va da vina pe noi, că ne-am apărat.
Ştiu că nu va da vina pe tine.
Eşti tot mai puternic.
- Cât de puternic ar trebui să fiu ? - Să vedem...
Da !
Înseamnă că sunt un succes ?
Nu ştiu.
Dar Scott s-ar putea să ştie.
Ştiu că, ultima oară când l-ai văzut, nu a fost în toane prea bune.
Dar încearcă să ajute.
Mai mult decât alţii.
- Serios ? - De ce nu ?
De ce îmi vorbeşti despre cardurile astea ?
Sistemul a înregistrat două persoane la ora apelului la 911 .
Theo Raeken şi fiul tău, Stiles.
- Eşti sigur că puştiul ăsta e vinovat ? - Foarte sigur.
Atunci, trebuie doar să aşteptăm. Dacă e vinovat,
până la urmă, va face o greşeală. Aşa se întâmplă mereu.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Te simţi bine ? - Nu e vorba despre mine.
Dar ar fi trebuit să-ţi spun asta cu mult timp în urmă.
Ce este ?
E vorba despre Stiles.
Stai puţin...Ai auzit ?
- E poliţia ? - E o ambulanţă.
A început să sângereze.
Nu îi lăsaţi să facă asta !
- Nu îi lăsaţi să mă ucidă ! - Trebuie să mergem după el.
Trebuie să-l protejăm.
Scott, să mergem !
Scott !
Scott, asta faci tu.
- E vorba de Corey. Aşa e ? - Da. Îl duc la spital.
Înseamnă că eu urmez. Ei vin după mine.
Vin după toţi. De asta trebuie să plecăm de aici.
Despre ce voiai să vorbim ?
- Poate să aştepte. - Dacă e ceva în neregulă, spune-mi.
Trebuie să începem să vorbim unii cu alţii.
S-ar putea să nu fie cel mai bun loc pentru a începe.
- Crezi că o să mă înfurii ? - Nu pe mine.
Theo, poţi să-mi spui.
Deschide torpedoul !
E a lui Stiles. A uitat-o la şcoală.
Când ?
Când l-a ucis pe Donovan.
- Ce vrei să spui ? - Ştii că s-a rănit la umăr.
- Ai simţit mirosul sângelui. - Din cauza Jeepului.
- A spus că l-a lovit capota maşinii. - Nu. Donovan a fost cauza.
S-a dus după Stiles la bibliotecă.
Am văzut doar finalul. Când am văzut ce făcea Stiles...Nu l-am putut opri.
Nu ar trebui să-ţi spun. Ar trebui să afli de la el.
Spune-mi !
L-am văzut pe Donovan căzând. Stiles l-a lovit cu cheia.
A continuat să-l lovească.
Poate că a făcut-o pentru că a ameninţat că îi ucide tatăl.
Poate că Stiles a continuat să se apere.
Dar a continuat să-l lovească.
- Nu e posibil. - I-a zdrobit capul.
Am auzit cum îi crapă craniul.
Când l-am luat pe Stiles, Donovan mai avea doar o jumătate de cap.
Nu părea real.
Am zis că a fost legitimă apărare.
A fost legitimă apărare, dar...
Scott, îmi pare rău.
Nu am mai văzut aşa ceva. Nu am mai văzut un om aşa de furios.
Ar trebui să vorbeşti cu Stiles.
Trebuie să vorbeşti cu el.
O cunoscută armă biologică, antraxul,
a fost folosită de germani în Primul Război Mondial
şi de japonezi, în al Doilea Război Mondial, la experimente pe oameni.
Beth, te rog să închizi computerul. Nu am de gând să repet.
Beth !
Malia, dacă vrei să mergi la toaletă, să ştii că e ocupată.
Dacă vrei să pleci de la oră, o să ţin cont de notele tale tot mai mici.
- Are nevoie de ajutor. - Nu de ajutorul tău.
Ştii ce se petrece. Nu-i aşa ?
Ştii că mi-ar plăcea să termini liceul cu note de trecere.
Ştii mai mult decât atât.
Trebuie să te concentrezi mai mult asupra şcolii. E valabil pentru voi toţi.
Dacă locul ăsta e aşa de important, de ce nu mi l-ai arătat până acum ?
- Problema e că nu e uşor de găsit. - Să pornesc GPS-ul ?
- Nu tocmai. - Atunci, cum o să-l găsim ?
Nu îmi amintesc să fi ajuns vreodată aproape de un ciot uriaş.
Cred că deja începi să-ţi aminteşti.
- De unde ştii ? - Ai luat-o pe drumul cel bun.
- Beth, te simţi bine ? - De ce vorbeşti cu mine ?
Nu mă cunoşti, nu ştii nimic despre afecţiunea mea.
- Ce vrei să spui ? - Afecţiunea mea.
Afecţiunea mea.
Nu trebuie să stai singură...
Nu se poate...Beth !
Sunt deja aici.
- Nu au făcut ei asta. - Corey a făcut-o.
Malia, ce s-a întâmplat ?
Detest asta.
Detest să pierd aşa. Nu sunt ca Scott.
Nu mai suport un alt cadavru, un alt eşec.
- Cei de la pază îl caută. - Nu am văzut nimic.
Acum sunt aici.
Mai bine am pleca.
Trebuie s-o găsim pe Hayden.
Lydia, răspunde la telefon ! Încă o himeră a fost ucisă.
Nu e momentul potrivit să fii numai cu Parrish.
Dacă vine după cadavru, să nu încerci să-l împiedici.
- Ţi se pare ceva cunoscut ? - Nu.
Încerc, dar nu văd decât o pădure.
Poate te gândeşti prea mult la asta.
Poate că trebuie să simţi.
Cum să fac asta ?
- Pentru ce a fost asta ? - Ca să nu te mai gândeşti.
- Asta ar trebui să mă motiveze ? - Nu.
Ar trebui să te facă să nu te mai gândeşti.
Acordă-i legistului cinci minute.
Vino aici !
- Unde e Scott ? - Îl caută pe Liam.
- Crede că Liam e cu Hayden. - Trebuie să vorbesc cu tine.
Doar cu tine.
- Am nevoie de un avocat ? - Tu să-mi spui.
Stiles nu era acolo.
Dar Donovan era.
- Era o himeră. - Un wendigo.
Îl căuta pe Stiles. Voia să-l ucidă.
Donovan a spus că vrea să-l ucidă pe Stiles în faţa ta.
M-a văzut şi a vrut să mă facă să-i spun unde era Stiles.
- Ce i-ai spus ? - Nimic.
Aşa că m-a atacat.
Am încercat să-l ţin la distanţă. Dar mă gândeam la un singur lucru.
Nu îl puteam lăsa să mă ucidă, nici să-l ucidă pe Stiles.
Am urcat pe schelă, dar a început să mă tragă în jos.
Grinzile de sprijin de sus au cedat.
Una dintre ele i-a străpuns corpul.
Nu am ştiut ce să fac.
Am sunat la 911 . Când a ajuns poliţistul, cadavrul dispăruse.
Nu mai era nici măcar sânge. Totul dispăruse.
Nu am ştiut ce să fac.
Aşa că nu am făcut nimic.
Îmi pare rău.
Nu am ştiut ce să fac, aşa că nu am făcut nimic.
- Ştii cifrul ? - 12, 34, 56.
- E... - Da. Phil e un idiot.
Sora mea o să-şi facă griji din cauza mea.
O să-i spunem cumva.
- Cât de departe vom merge ? - Cât se poate de departe.
Dacă mă transform, ca Tracy ?
- Dacă îţi fac rău ? - O să-mi treacă.
Dumnezeule...Sunt aici.
Trebuie să mă predau.
- Nu cred că e o idee bună. - Mi-ai spus că eu am luat cadavrele.
Am atacat alţi poliţişti. E o infracţiune. Nu ar trebui să mă apropii de tine.
- Nu mi-e frică de tine. - Mie îmi este.
Se pare că totul se întâmplă doar când apare un cadavru.
În alte situaţii...
Eşti un băiat de treabă şi un poliţist bun.
Sunt un poliţist foarte bun. Vreau să rămână aşa.
Să răstorn maşini şi să-mi atac colegii nu înseamnă că ajut şi că protejez.
- Am ascuns cadavre ale adolescenţilor. - Nu le-ai ascuns. De fapt...
- Poate că le-ai ascuns. - Poftim ?
Asta i-am cerut lui Stilinski să facă cu Tracy.
Nu ascunzi cadavrele, ci supranaturalul.
- Care e diferenţa ? - Poate că vrei să păstrezi secretul.
- Poate că asta e sarcina ta. - Sunt poliţist.
Nu eşti doar poliţist. Şi nu eşti unul dintre băieţii răi.
Lydia, mi-ai arătat că visul meu e real. Dar nu ai auzit restul.
De câte ori duc un cadavru la nemeton, îl pun jos,
peste cele care sunt deja acolo.
Câte sunt ?
Sunt sute, Lydia.
Fugi, Hayden !
Ia-o pe Hayden de aici ! Fugi !
Hayden !
- Am nevoie de mai mult timp. - Până la SuperLună.
Perigeu şi syzygie.
Unde e Hayden ?
Sunt teafără.
Cred că sunt teafără.
Am văzut cum a intrat acul. Ochii i s-au umplut cu mercur.
Au devenit complet argintii.
Arată bine.
- Poate se va vindeca. - Sau nu.
Dacă se întâmplă ceva în corpul ei ?
Du-i la clinica veterinară. Ne întâlnim acolo.
Ţine-o trează. Nu cred că e bine pentru ea să adoarmă.
Hayden, trebuie să rămâi trează.
- Sunt aşa de obosită... - Ştiu. Dar nu trebuie să adormi.
- Cum o ajutăm ? - Nu ştiu.
În caz de otrăvire cu omag, trece de la sine. Nu ştiu nimic despre mercur.
Mai ales dacă a fost modificat de ei.
- O să se vindece ? - Problema este că nu e ca noi.
Toţi sunt imitaţii ieftine. S-ar putea să nu fie aşa de rezistentă ca noi.
- Sau să se vindece ca noi. - Nu e un vârcolac.
- Dacă o transformăm în vârcolac ? - Bună idee !
- Doar că noi nu putem face asta. - Dar Scott poate.
- Ce crede că face ? - Ne protejează.
- De cine ? - De el.
Nu !
Am înţeles de ce mă ţii la birou de şase luni.
- Parrish, nu te putem ţine aici. - A apărut alt cadavru. Nu-i aşa ?
De fapt, sunt două.
Eu iau cadavrele.
Nu ştiu de ce.
Nu îmi amintesc să le iau. Dar, dacă eu am fost la morgă, sunt periculos.
Nu mă poţi lăsa să ies de aici.
Nu poţi face asta.
Îmi pare rău. Iar nu a pornit Jeepul. Abia mai merge.
Nu am putut lua legătura cu Malia sau cu Lydia.
Scott...
De unde ai asta ?
E a ta ?
De ce nu mi-ai spus ?
Voiam să-ţi spun.
De ce nu mi-ai spus atunci când s-a întâmplat ?
Nu am putut.
Tu l-ai ucis pe Donovan ?
Avea de gând să-l ucidă pe tata.
- Trebuia să-l las ? - Nu ar fi trebuit să faci asta.
Niciunul dintre noi nu ar trebui să facă asta.
Crezi că am avut de ales ?
- Mereu ai de ales. - Eu nu pot face ce faci tu, Scott.
Ştiu că tu nu ai fi făcut-o. Probabil ai fi găsit o soluţie.
- Aş fi încercat. - Pentru că eşti Scott McCall !
Eşti un alfa adevărat ! Nu putem fi toţi alfa !
Unii fac greşeli.
Unii se pătează de sânge uneori. Unii sunt oameni !
A trebuit să ucizi ?
Scott, voia să-l ucidă pe tata.
Dar modul în care s-a întâmplat... A existat un moment în care...
- Nu a mai fost legitimă apărare. - Despre ce vorbeşti ?
Nu am avut de ales, Scott.
- Nu mă crezi. Nu-i aşa ? - Vreau să te cred.
Atunci, crede-mă.
Scott, spune că mă crezi !
Spune !
Spune că mă crezi !
Stiles, nu îi putem ucide pe cei pe care încercăm să-i salvăm.
Spune că mă crezi !
Nu putem ucide oameni ! Tu crezi asta ?
Ce să fac ?
Ce vrei să fac ? Scott, spune-mi cum să îndrept lucrurile.
Spune-mi ce vrei să fac !
Nu îţi face griji pentru Malia şi pentru Lydia.
O să le găsim.
Poate...
Poate ar trebui să vorbeşti cu tatăl tău.
Situaţia ei se înrăutăţeşte. Cred că e pe moarte.
Trebuie să fie un fel de otrăvire cu mercur.
Scott, aminteşte-ţi ce mi-ai promis. Ai spus că vei face totul ca s-o salvezi.
Dacă ar fi vârcolac, am putea s-o salvăm.
Trebuie s-o muşti.
Nu.
Subtitrare: Retail