Din episoadele anterioare...
Eşti vestitorul morţii, Jordan.
- Va fi în siguranţă aici. - E catatonică.
Doctorii Groazei, savanţi care vor să creeze ucigaşul perfect.
Şi au reuşit.
Nu am putut-o salva pe Hayden.
- Încercam să-l ucid pe Scott. - Ea a murit.
Aici am găsit cadavrele. Erau patru.
Către toate unităţile. E nevoie de prezenţa unui echipaj
la turnurile de la Cypress Lane.
- Recepţionat. Sunt în zonă. - Recepţionat, cinci.
Un tehnician a fost trimis acum o oră, dar nu a raportat.
Recepţionat. Sunt pe drum.
O să mă iei la serviciu în fiecare seară ?
- Dacă trebuie... - Nu mă poţi supraveghea non-stop.
Ai dispărut timp de trei zile.
O să te supraveghez până la sfârşitul vieţii.
- Ţi-am spus că am fost cu Liam. - Ăsta nu e un motiv să dispari.
Poate crezi că te descurci singură. Nu-mi pasă.
Încă ai nevoie de mine. Avem grijă una de cealaltă.
Puteai să fii moartă acum.
Rămâi aici.
Poliţia din Beacon County !
Ajută-mă...
- Liam ! - Iartă-mă !
- Ce cauţi aici ? - Ţi-am trimis o sută de mesaje.
Am văzut.
Ai văzut ? Asta e tot ?
De ce nu mi-ai spus că eşti în viaţă ?
Poate fiindcă m-ai lăsat să mor.
Erai moartă.
Liam, trebuie să pleci.
Aici...
Încă aici...
- Ce naiba e asta ? - Fugi !
- Hayden, fugi ! - Ce e asta ?
- Liam, ce e asta ? - Nu ştiu. Fugi !
- Sari ! - Glumeşti ?
O să reuşim.
Vezi ? Ţi-am spus eu...
- Ai încredere în mine ? - Nu
- Ce faci ? - Mă asigur că trăieşti.
Nu îmi pot mişca picioarele.
- Coloana vertebrală e ruptă. - Se va vindeca ?
- Da. Aşa cred. - Bine.
Unde te duci ?
Să mă asigur că sora mea e teafără.
- Mă laşi aici ? - M-ai tras de pe o stâncă.
- Noroc că m-am vindecat. - Ţi-am salvat viaţa.
De data asta.
Cine ţi-a salvat-o ultima oară ?
Theo.
Tracy...
Se pare că îşi aminteşte de tine.
Pot să mă ocup eu de asta. Trebuie doar să mă rogi.
Tata a apărat odată un condamnat la moarte.
Ştii cum funcţionează injecţia letală ?
Una dintre substanţe paralizează diafragma.
Nu mai poţi respira.
Filmarea făcută de camera de pe releu.
Pare mare.
Şi prea rapid ca să-l poţi vedea bine.
Deja ştii ce este. Nu-i aşa ?
Ultima himeră.
Mai ai lanterna cu ultraviolete ?
Mercur înseamnă himeră.
De ce a venit aici, să ucidă un tehnician nevinovat ?
Poate îi place să ucidă.
E înfricoşător.
Parrish, câţi morţi ai văzut în visul tău despre nemeton ?
Pe toţi.
Povestea pe care Theo mi-a spus-o despre bibliotecă...
Aşa s-a întâmplat.
Doar că nu i s-a întâmplat lui.
Da.
Stiles, nu te pot proteja dacă nu ştiu adevărul.
Ai simţit că nu îmi poţi spune ?
Nu puteam să spun nimănui.
Ai considerat că nu aş fi crezut că a fost legitimă apărare ?
Şi dacă nu a fost ?
Dacă ţi-aş spune că am vrut să moară ?
Te-aş crede. Dar una e să vrei ca o persoană să moară,
alta e s-o ucizi.
- Dacă judecătorul nu ar crede ? - Atunci, la dracu' cu el !
Stiles, a fost legitimă apărare.
Aş fi distrus toate dovezile ca să te apăr.
Aş fi distrus secţia de poliţie.
- Cum rămâne cu respectarea legii ? - Cum rămâne cu Kira ?
A fost o greşeală.
Bănuiesc că învăţ să ocolesc legea.
Vrei să spui că totul dispare ?
Nu şi pentru tine.
Problema e cum să duci povara.
Lucrul ăsta nu e neobişnuit printre oamenii legii.
O greşeală fatală, un partener care moare
sau unul care rămâne paralizat.
Stiles, duci asta cu tine.
Uneori, nu te simţi bine
decât dacă echilibrezi cumva lucrurile.
Adică ?
În loc să iei o viaţă, reuşeşti să salvezi una.
Aşa ceva poate ajuta, chiar dacă pentru scurt timp.
Adevăratul conflict actual e între mintea şi inima ta.
Mintea ta ştie că singura infracţiune pe care ai comis-o
a fost că ai vrut să supravieţuieşti.
Dar inima ta crede că ai comis o crimă.
Cred că...
Trebuie ca inima să asculte de mintea ta.
Simt că e mai mult decât vinovăţie.
Simt că am pierdut ceva.
Simt că nu pot recupera ce am pierdut.
Nu poţi.
Nu în întregime.
Dar poţi începe prin a te ierta.
Fiindcă nu e mereu cel mai uşor lucru,
începe prin a ierta pe altcineva.
Pe cineva care are nevoie de asta.
Pe cineva ca Scott.
- Cât ai luat, Josh ? - Mult.
- Nu simt nimic. - Corpul tău se vindecă prea rapid.
Poate trebuia să mă laşi să mor.
Sau trebuie să iei altceva.
Ceva mai bun.
Cum te simţi ?
- Nu trebuia să vii până aici. - Nu ai răspuns la telefon.
Nu te pot ajuta. Nu acum.
Dacă ţi-aş spune că numai tu mi-ai rămas ?
- Nu o să vrei ajutorul meu. - Orice a fost între noi...
Mă refer la ce se va întâmpla.
O să fac ceva şi, după aceea, n-o să mă mai placi.
De asta aud două bătăi de inimă ?
- De ce inima ta bate aşa de repede ? - Scott, du-te acasă.
Nu te pot ajuta.
- Ai aflat ceva de la el ? - Nu încă.
Credeţi că mă puteţi face să vorbesc ? Sunt membru Spetnaz.
Forţele speciale ruse. În luptă, ne ucidem răniţii.
Poţi să-mi smulgi unghiile, să-mi tai buzele cu lama...
N-o să spun nimic.
Corectează-mă dacă greşesc, dar ai rămas fără serviciu şi eşti falit.
- N-o să scoţi nimic de la mine. - Şi dacă îţi dăm 10 000 de dolari ?
Lupul Deşertului a fost văzută aproape de graniţa cu Canada.
Nu călătoreşte cu avionul şi se fereşte de camerele de supraveghere.
- Înseamnă că mai avem timp. - Mai e un motiv pentru care nu zboară.
Nu călătoreşte singură.
- Ce vrei să spui ? - Are un ostatic.
- Un medic veterinar. - Deaton.
M-am dus la club s-o caut pe Hayden şi l-am văzut pe Josh.
Era în viaţă, la fel ca Hayden. Datorită lui Theo.
Theo i-a readus pe amândoi la viaţă. Asta face.
Clădeşte o haită, propria haită de himere moarte.
Mi s-au părut vii. Dar nu sunt la fel.
E ceva în neregulă cu Hayden.
Poate că asta se întâmplă dacă mori. Poate ţi se întunecă sufletul.
Dacă toţi au devenit diabolici ?
Salut, băieţi !
V-aţi oferit să faceţi curat în bibliotecă ?
Da.
Aşadar...Eşti în viaţă.
Da.
Cred că ţi-e greu să le explici părinţilor tăi.
Nu chiar. Nu m-au observat prea mult înainte.
Cred că se bucură, fiindcă speră să dea spitalul în judecată.
- Trebuie să fie fericiţi că trăieşti. - Tu eşti ?
Eu ? Da. E mai bine să fii viu decât mort.
Mult mai bine.
- Habar nu ai ce să-mi spui. - Nu am.
- Pot să-ţi pun o întrebare ? - Desigur.
Ce faci sâmbătă seară ?
- E laptopul meu ? - Da.
- Ştii parola mea ? - Ştiu toate parolele tale.
Ştii că au adus un nou cadavru ?
Da. Speram să nu afli. Dă-mi computerul.
Stai puţin...
Cred că lipsesc unele imagini. Lipseşte ceva din filmare.
Cred că lipseşte ceva din capul tău.
Trebuie să te odihneşti.
Nu te teme...
- Chiar vrei să scrii asta ? - Ştiu ce am văzut.
"Poliţistul a fost atacat de un animal enorm, dintr-o specie necunoscută."
Acum e foarte clar.
- Plecăm ? - Nu încă. Să nu te mişti !
- Nu ar trebui să fii aici. - De ce nu ?
Cazierul meu e fără pată.
Îmi spui ce ai văzut aseară ?
Era exact ca în pictură.
Exact cum ai spus.
- Ai spus cuiva ? - M-am gândit că nu vrei să spun.
- Ai dreptate. - Dar nu ştiu de ce.
Nu trebuie să ştii.
Creatura aia o să omoare mulţi oameni.
Dar pe noi n-o să ne omoare, dacă suntem împreună.
De la sora mea. Trebuie să plec.
Mai vrei să-mi spui ceva ?
Nu.
Nu vreau să sune ca un avertisment
şi sigur nu vreau să sune ca o ameninţare.
Dar nu poţi ascunde nimic de mine, Hayden. Să nu uiţi asta.
Salut !
- Tot nu se vindecă ? - Uneori, durează mai mult.
Ce faci aici ?
Ai auzit de tipul care a fost ucis la turnul de comunicaţii ?
Cred că am descoperit ceva.
Ai nevoie de ajutorul meu ?
Da. După cum ai spus, poţi găsi indicii care mie îmi scapă.
Priveşte !
Se vede cum soseşte tehnicianul şi intră în clădire.
Intră poliţistul Clark.
Iese o fiinţă mare şi rapidă. Şi acum iese Clark.
Cadavrul tehnicianului e scos din clădire de paramedici.
Ce îmi scapă ?
Au intrat două persoane, au ieşit trei. Am verificat toate imaginile.
Nicio persoană nu a intrat în clădire înaintea tehnicianului.
De unde a apărut acea fiinţă mare şi rapidă ?
Mai e o cale de intrare.
- O să plece. Care e planul ? - Planul e că am întâlnire cu el sâmbătă.
Trebuia să-l întrebăm de Theo. Nu putem aştepta până sâmbătă.
Theo conduce un grup de himere diabolice.
Nu am cum să duc discuţia în direcţia asta.
Bine. Vorbesc eu cu el.
Nu te ascunde de mine, Corey.
- Încercam să fac ceva drăguţ. - Încercai să faci ceva normal.
Dar nu trebuie să mai fii normal
şi sigur nu trebuie să fii drăguţ.
- N-o să-i rănesc. - Nu vreau să faci asta.
Ei nu ştiu încă, dar noi o să-i protejăm.
Aşa cum eu te voi proteja pe tine.
O să vii cu mine
şi o să faci tot ce îţi spun,
fiindcă ştiu că nu vrei să mori din nou.
Vrei, Corey ?
Bine.
Vezi asta ?
Văd sânge.
Priveşte unde duce !
Corey nu mi-a răspuns la mesaje.
- Fiindcă a plecat cu Theo. - Eşti sigur ?
A fost aici.
Ar trebui să facem ceva.
Ar trebui să spunem cuiva.
Liam, trebuie să-i spui.
Crezi că va vorbi cu mine ?
Eşti beta al lui. Nu trebuie să-ţi vorbească ?
De unde să încep ?
Să spun iartă-mă că am vrut să te ucid ?
Iartă-mă că te-am lăsat lat, ca Theo să te poată ucide ?
Dacă începi cu "iartă-mă",
probabil că restul nu contează.
Lucrez aici de mult timp, Lydia.
Crezi că nu am mai văzut aşa ceva ?
Ştiu când pacienţii se prefac, ca să obţină ce vor.
Nu ieşi de aici. O persoană aşa de periculoasă ?!
O să te ţinem aici tot restul vieţii tale.
- Trebuie să te trezeşti. - Şi dacă nu pot ?
Nu îţi vei putea ajuta prietenii. Vor muri fără ajutorul tău.
Cum pot să-i ajut, dacă sunt în starea asta ?
- Ai învăţat să te lupţi. - Doar puţin.
Ai învăţat mai mult decât crezi
şi mai rapid decât orice om obişnuit.
- Dar acum nu mai contează. - Ba contează.
Fiindcă eu o să te învăţ restul.
O să te învăţ să-ţi foloseşti vocea.
S-o foloseşti ca pe o armă.
- Ce e asta ? - Pare să fie în latină.
Ţine lanterna, să fac o poză.
Stiles, ţine lanterna nemişcată !
Scott, în spatele tău !
Nasol, nu-i aşa ?
Bine !
Poate că nu sunt pregătiţi să doboare un alfa.
- Mai ales unul care simte mirosul fricii. - Are colţi.
- Ce ai făcut ? - Mi-am găsit prieteni noi.
Nu suport să fiu respins.
- Salut, Theo ! - Stiles...
O să pleci de aici crezând că trebuie să-ţi faci griji din cauza mea.
Dar te înşeli. De fapt, suntem de aceeaşi parte.
Creatura aia...Din cauza ei trebuie să ne facem griji.
Haita ta şi a mea.
Ne vom întoarce la şcoală ca nişte adolescenţi obişnuiţi.
Dar noaptea vom lupta ca să supravieţuim.
- Ce e ? - Nu e o himeră.
Dar e un adolescent ca noi.
Nu mai este.
Scott, trebuie să vorbesc cu tine !
Scott !
- Ce cauţi aici ? - Te căutam.
- Theo e de acord cu asta ? - Probabil că nu.
- De ce eşti aici ? - Fiindcă şi tu eşti.
Era să-l ucizi pe Scott ca să mă salvezi ?
Era SuperLună.
Dar...Aşa cred.
E o tâmpenie, Liam.
E unul dintre prietenii tăi buni.
Acum eşti cu Theo, cel care mi-a spus să-l ucid.
Ceva e diferit acum.
Nu ştiu de ce, dar, de când m-am întors,
nimic nu mai e la fel.
Nimic nu pare în ordine.
Nimic ?
Cu excepţia ta.
Tu eşti singurul care nu pare schimbat,
singurul care pare a fi în regulă.
Am vrut să ştii ce crezi despre mine.
El ştia ce înseamnă, iar eu nu îmi amintesc cuvintele.
Damnatio memoriae.
Înseamnă "condamnat la uitare".
Adică, indiferent ce au creat Doctorii Groazei,
indiferent ce e această ultimă himeră, nu e ceva nou.
E ceva vechi, foarte vechi.
- Nu au creat o fiinţă. - Au reînviat una.
Nimic nu îmi place mai mult decât o vizită neaşteptată.
- Ştii de ce sunt aici ? - Am auzit zvonuri.
Câteva zvonuri au ajuns
chiar şi în acest cotlon întunecat din Beacon Hills.
De când o ai ?
Toate acestea, ca să-l ajuţi pe Scott ?
Ai cunoştinţe despre Doctorii Groazei. Nu-i aşa ?
- Înseamnă că au avut succes ? - Spune-mi ce este.
Nu ce este. Ce a fost.
Un monstru al cărui singur scop e să ucidă.
Nu ca să se hrănească, nu ca să se răzbune,
nu dintr-un impuls raţional,
ci din dorinţa de a-i lua viaţa oricui îi iese în cale.
Are o legătură directă cu familia noastră.
- Fiara. - Fiara din Gevaudan.
Avem nevoie de ajutor. Theo are propria haită.
Avem nevoie de haita noastră. Trebuie să-i chemăm pe ceilalţi.
Pe ceilalţi ?
Kira luptă cu spiritul ucigaş al vulpii din ea.
Malia nu vorbeşte cu niciunul dintre noi.
Lydia e închisă la Eichen, iar Liam era să te ucidă.
Sunt cei mai buni prieteni ai noştri.
Bine. Cum ?
Pe rând.
Doar nu mă pui pe mine să fac asta !
- Faci parte din haită. Aşa e ? - Bine.
Trebuie s-o găsim pe Kira.
- Detest tatuajul ăla. - Ştiu.
Cum îi găsim ?
Nahgloshii îşi schimbă forma.
Şi nu le plac străinii care vin pe pământurile lor.
O să ne găsească.
Mamă...Cred că ne-au găsit.
Kira, scoate-ţi sabia !
Subtitrare: Retail