Din episoadele anterioare...
E timpul ca tu şi alter ego-ul tău
să faceţi cunoştinţă.
În pielea Fiarei e un tip care poartă pantofi mărimea 43,
cu sângele lui Parrish pe talpă.
- Spui că va fi acolo diseară ? - Spun că o să moară oameni.
- Ai găsit ce căutai ? - Nu.
Dar am găsit răspunsul la întrebare.
Cine e Fiara ?
1760 Teritoriile franceze din America de Nord
"Dragă Marie-Jeanne, aş vrea să-ţi pot da veşti mai bune."
"Chiar şi cu ajutorul aliaţilor noştri indieni,"
"pierdem războiul cu englezii."
"Probabil ai auzit că Montrealul a fost cucerit."
"Eu şi Marcel am fost răniţi."
"Mă ţine în viaţă speranţa că voi ajunge acasă"
"şi că te voi reîntâlni, sora mea dragă !"
- Nu puteţi rămâne aici. - Nu te apropia !
Nu înţelegeţi. Nu aţi găsit locul potrivit să vă ascundeţi.
- Linişte ! - E ceva afară.
Nu mă refer la soldaţii englezi.
- Ce vrei să spui ? - O creatură a nopţii.
Nu o asculta.
Îşi schimbă forma. E un demon.
- Ce fel de demon ? - Sebastien...
- Ce fel de demon ? - Un demon-lup.
Pentru numele lui Dumnezeu, deschideţi uşa !
Vă rog, deschideţi uşa !
Ajutor !
Acea scrisoare avea să ajungă în mâinile unei tinere femei,
vânător priceput, care avea să înfrunte Fiara
înarmată doar cu o suliţă cu vârful de oţel.
Avea să rămână în istorie sub numele de Fecioara din Gevaudan.
Adevăratul ei nume era Marie-Jeanne.
Poate ar trebui readusă la viaţă.
Nu pleca !
Visele mele nu sunt ca ale tale, Lydia.
Nu sunt doar un vestitor al morţii. Eu aduc moartea.
- Jordan ! - Lasă-l să plece.
De ce ?
Chiar dacă noi credem că Parrish poate opri Fiara,
nu credem că e singurul care poate face asta.
- Ce vrei să spui ? - Credem că mai e cineva.
Tu.
- Veniţi ! - Biroul !
Bine...
- Liam ! - O să fie bine.
E grav ?
- Nu. - Foarte grav.
Bine.
Ce faceţi când se întâmplă aşa ceva ?
De obicei, eu leşin. S-ar putea să leşin şi acum.
- Stiles ! - Bine...
Scott foloseşte durerea.
O poate declanşa. Durerea te face uman.
- Deja are dureri. - Bine.
Poate că puţin mai multă îi va alina durerea.
Să-i aline durerea...
Data viitoare, îl sărut.
Marie-Jeanne semăna cu tine, Lydia.
Nu credea în calităţile ei.
Era la fel de sceptică şi în privinţa supranaturalului.
Mulţumesc, Marie-Jeanne.
Continuă să speri.
Numele ei era Agnes Mourgues. Avea 11 ani.
Unsprezece. A fost sfâşiată.
Nu a rămas destul din ea pentru o înmormântare decentă.
Înţeleg. Dar mai ştiu că descrierile diferă foarte mult.
Se spune că e pe jumătate hienă, pe jumătate lup,
că are blană roşie, blană neagră,
copite înspicate şi o dungă pe spate.
Ştim că ucide noaptea. Atacă la gât şi la cap.
- Asta ştim sigur. - Nu se va opri.
Lupul va căuta alt miel acolo unde a găsit deja unul.
Nu îşi mănâncă victimele. Ucide de distracţie.
- Niciun animal nu ucide de distracţie. - Ăsta nu e un animal.
Spune-i asta regelui.
Am aflat că s-ar putea să trimită un grup de vânători profesionişti.
Până atunci, putem organiza o vânătoare cu voluntari.
- E nevoie de un conducător. - De ce să fie un voluntar ?
Toţi ştim cine e cel mai bun vânător din Gevaudan.
Marie-Jeanne Valet. Sora mea.
Ticălosule !
Marcel, te-ai întors !
Mă bucur că te-ai întors, Marcel.
Nu îţi face griji, prietene. Nu rămâi fără slujbă.
Nu o să-l contrazic pe fratele tău, Marie-Jeanne.
Ce spui ?
Marie-Jeanne !
Le acorzi atenţia ta ?
Eu vânez animale, nu zvonuri.
Emile...
Emile !
Dumnezeule, fiul meu...
Emile !
L-am găsit în pădure.
I-am auzit ultimele cuvinte.
- Care au fost ? - La Bete.
Fiara.
Domnule Tolbert,
nu ştiu ce fiinţă a făcut asta.
Dar vânătoarea începe mâine, în zori.
De ce nu a avertizat-o ?
I-a povestit despre tot ce a văzut în timpul războiului.
Dar, după cum am spus, Marie-Jeanne era neîncrezătoare.
Tu crezi ?
Nu ştiam că eşti aşa de superstiţios.
Nu trebuie să cred în ceva ce am văzut cu ochii mei.
Am bătut pădurea în lung şi în lat
şi am vânat toate animalele existente sub soare.
Dar nu şi sub Lună.
Încerci să mă sperii ?
Încerc să te avertizez.
Nu e suficient să foloseşti oţel obişnuit ca să opreşti Fiara.
Au căutat de la răsărit la apus,
sperând să surprindă Fiara dormind.
Dar ştiau că, cel mai probabil, o vor întâlni după căderea nopţii.
Prima torţă a căzut imediat după miezul nopţii.
Jos !
Ăsta nu era lup.
Bineînţeles că nu era, proasto !
Era un vârcolac.
Unde e Stiles ? Uită-te la mine !
- Ştii unde e Stiles ? - Nu ştiu.
Eu sunt, Braeden. Sunt la şcoală. Avem nevoie de tine.
Adu-ţi puşca. Adu toate puştile tale.
Vino !
Ieşi pe fereastră !
Du-te !
Lydia !
Se întâmplă ceva.
- Acum ? - Nu ştiu.
Dar ceva e în neregulă.
Nu mai pot sta aici.
Ar trebui să asculţi povestea până la capăt.
De ce ar trebui să te ascult ?
O cunoaşte mai bine decât oricare dintre noi.
Peste tot am citit că Fiara a fost ucisă de Jean Chastel.
Unde ai citit ? Pe internet ?
Dacă asta e sursa de informaţii în care ai cea mai mare încredere,
poţi să pleci.
Ce s-a întâmplat mai departe ?
Henri a dus-o pe Marie-Jeanne la el acasă,
un loc protejat de un cerc de scoruşi.
Ce e aici ?
Scoruş.
- Şi aici ? - Vâsc.
Te rog, lasă-l jos !
De ce ai aşa ceva ?
Ca să mă protejez.
Mi-am petrecut o jumătate din viaţă
pregătindu-mă să supravieţuiesc atacului unui vârcolac.
Dacă vrei, pot să te învăţ.
Eu nu vreau să supravieţuiesc,
ci să ştiu cum să ucid vârcolacul.
Duceţi-vă la etaj !
Marie-Jeanne ştia că nu putea conduce un alt grup de vânători
înarmaţi cu vâsc şi cu crengi de scoruş.
Avea nevoie de un avantaj. Trebuia să-şi cunoască duşmanul.
Pentru cei ucişi ! Mă aştept ca toţi să bea.
Mulţumesc.
Pentru morţi !
- Marcel... - Îl ajut eu.
Marcel, să mergem la fântână !
Ai o cârpă pe care s-o înfăşori pe mână ?
Da. În pivniţă.
O să găseşti în pivniţă ceea ce cauţi.
Trage...
Lansează săgeata !
Fă-o, Marie-Jeanne !
Lasă săgeata să zboare !
Lansează săgeata, Marie-Jeanne !
Te rog...
Eliberează-mă !
Nu eşti tu ucigaşul.
Îl acoperi pe ucigaş.
Marie-Jeanne l-a înfruntat pe fratele ei imediat după ce s-a întors în tavernă.
Ai ucis copii.
I-am ucis pe toţi cei care mi-au ieşit în cale.
- De ce ? - Asta sunt, asta am devenit.
Ai auzit ce se spune că se întâmplă
dacă bei apă de ploaie din urma lăsată de laba unui lup ?
Devii demon-lup.
Fă-o !
Spune-le că eu sunt Fiara.
Apoi, priveşte-mă cum îi sfâşii în câteva clipe.
Pe toţi cei de aici.
Eşti un monstru !
O fiară, Marie-Jeanne. Sunt Fiara.
N-o să mă prinzi.
Şi n-o să mă ucizi.
Suntem rude, Marie-Jeanne.
Suntem rude.
În acea seară, sceptica a început să creadă.
Marie-Jeanne s-a întors la Henri,
ca să afle cum să ucidă o fiară, dar şi un frate.
S-ar putea ca o săgeată să nu fie de ajuns.
Ne trebuie ceva care să taie mai adânc.
O sabie, un topor ?
Ceva care să folosească greutatea Fiarei împotriva ei.
S-ar putea să am o soluţie.
Doar nu ai crezut că ai şanse împotriva acelei creaturi !
Nu.
Dar acum îi ştiu mirosul.
Marie-Jeanne l-a vânat pe Sebastien timp de trei ani.
A reuşit să-l încolţească în 1767.
Nu mai ai unde să fugi, surioară.
Crezi că rana asta superficială o să mă oprească ?
Sunt celebra şi temuta Fiară din Gevaudan.
După ce o să termin de ucis, toţi o să afle.
Am comis asemenea orori,
încât numele meu va rămâne în istorie.
Nimeni n-o să şi-l amintească.
Damnatio memoriae ?
I-ai lăsa să-mi ia numele ? Numele nostru ?
Ce e asta ?
Nu e oţel obişnuit.
Omag şi scoruş
amestecate cu sângele nostru la lumina unei Luni pline.
S-ar putea să rămâi în istorie, Sebastien.
Dar numai drept Fiara.
- Damnatio memoriae. - Au şters toate datele despre el.
Tot ce a semnat, tot ce a deţinut.
Au ars totul.
Numele Sebastien Valet a fost uitat mai mult de 150 de ani.
Dar dacă va ieşi la iveală...
Când Fiara îşi va aminti, se va termina cu adolescentul din pielea ei.
Va dispărea pentru totdeauna.
Dar Marie-Jeanne nu a făcut toate astea singură.
Nu a fost singură niciodată.
Au ajutat-o Henri, magistratul,
oamenii din oraş, chiar şi Marcel.
Avem nevoie de Parrish.
Mă duc să-l găsesc.
Lydia, Parrish e periculos.
Îşi schimbă forma. Şi abia a început să înţeleagă ce puteri are.
- Eu nu sunt la fel ? - Nu.
Tu ai acces la supranatural.
- Supranaturalul nu te controlează. - De unde ştii ?
De ce îţi pasă ? De ce ai trecut dintr-odată de partea noastră ?
Fiindcă e şi numele meu.
Marie-Jeanne nu l-a mai părăsit pe Henri după moartea fratelui ei.
Relaţia lor a devenit mai mult decât un parteneriat.
S-au căsătorit, iar ea i-a luat numele.
Argent.
Marie-Jeanne
a fost primul vânător.
Şi numele noastre vor intra în istorie, Lydia, după ce vom ucide Fiara.
Dar eu nu fac parte din familia Argent.
Şi nu sunt Allison.
Scott, aşteaptă ! Eşti rănit.
Mişcă-te mai încet.
Scott, ce faci la maşina mea ?
Tu eşti.
Poftim ?
Liam, despre ce vorbeşte ?
Liam !
Corey, aşteaptă !
Aşteaptă !
Subtitrare: Retail