Mă scuzaţi.
Scuze, unde suntem?
Suntem în gară.
Sigur. Okay. De mare ajutor.
Care gară, mai exact?
Gara numărul 137.
M-aţi văzut venind?
Nu.
De cât timp sunteţi aici?
Poate de o oră?
Am ajuns aici în acelaşi timp.
Sunt cel puţin şase ore.
Şase ore?
Unde mergeţi?
Aveam un bilet pe undeva...
Călătoriţi mereu în hainele de lucru?
Probabil că mă grăbeam.
Ştiţi dacă cineva lucrează aici?
Următoarele opriri au fost anulate,
Hollatine, Batten, Bay Burry,
Deer Ridge, Red Oak...
Scuzaţi-mă, unde merg aceste trenuri?
... Trenton, Anderson, King Springs.
Scuzaţi-mă, ştiţi ce tren este asta?
Ştie cineva unde merge acest tren?
Scuzaţi-mă, ştiţi ce tren este asta?
Ştie cineva unde merge acest tren?
Trebuia să fii tu.
Traducerea şi adaptarea: Veritas filmeserialeonline.org şi subs.ro
Thanks goes to Aaronnmb www.addic7ed.com
Peter? Peter, ce faci aici? Cum de eşti aici?
Ce vrei să spui cum sunt eu aici?
Sunt aici. Eşti aici. Suntem cu toţii aici.
Acum, pleacă naibii departe de mine, Stiles.
Hei, Peter. Peter. Peter! Ce faci?
Îmi aştept trenul.
Okay, nu ai văzut asta?
Ce să văd?
Caii,
oamenii de afaceri legaţi cărora le-au dispărut frânghiile ca prin farmec?
Îmi pare rău, a văzut cineva asta?
Nu te superi? Îmi blochezi tabela.
Aş vrea un pic de avertizare înainte să ajungă trenul meu.
Okay. Deci tu aştepţi un tren.
Cum ai ajuns aici?
Destul de sigur că am luat un taxi.
Ultima dată când te-am văzut erai încuiat în Eichen House.
Am fost în Eichen.
Datorită ţie.
Memoria e bună. Poţi să-ţi aminteşti cum ai ieşit?
Te-au eliberat?
Nu, s-a oprit curentul. Şi am fugit ca dracu'.
Asta e? Doar ai fugit?
Da, asta e.
Am fugit pur şi simplu
din azilul de nebuni care mă ţinea ostatic!
Hale!
Treci înapoi în celulă!
Nu o să repet.
Nu. N-o s-o faci.
De când sunt aici?
Ne-au închis acum trei luni.
Am lipsit trei luni şi nimeni nu a venit după mine?
Asta fac Călăreţii Fantomă, te anulează.
Călăreţii Fantomă? Călăreţii Fantoma din Vânătoarea Sălbatică?
Da, ştii despre ce vorbesc?
Desigur, eu ştiu despre ce vorbeşti.
Ei vin cu fulgerele.
Ei sunt o forţă de neoprit a naturii.
Dar, crede-mă,
ei nu fac opriri în gări.
Am scăpat dintr-o închisoare numai ca să aterizez într-alta.
Şi asta arată ca bârlogul subteran al unui birocrat deprimat.
Haide, trebuie să fie o cale de ieşire din acest loc, nu?
Ai încercat să te uiţi în jur?
Ai vorbit cu cineva care ştie ceva?
Dacă asta este Vânătoarea sălbatică, nu exista nici o scăpare.
Tu şi cu mine suntem condamnaţi să ne plimbăm cu furtuna pentru totdeauna.
Da, noi nu suntem în furtună, suntem într-o staţie de tren.
Dar putem ieşi dintr-o staţie de tren.
Nu putem ieşi de aici, Stiles.
Pentru că acest loc nu este real.
Despre ce vorbeşti?
Beacon Hills nu are o gară.
Ce faci?
Puţin ajutor, te rog?
Okay.
Ce naiba?
Nu, nu, nu, continua să mergi.
Nu văd să vii cu vreo idee.
Stiles.
Umărul stâng, lângă pilon.
Nu te uita. Am spus nu te uita.
Da.
Ne observă.
- Da, şi? - Şi...
fiecare persoană din această staţie este fie în comă ori catatonică.
El pare foarte interesat să stea cu ochii pe noi.
Hei!
Doamne!
De ce ne supraveghezi?
Aţi încercat uşile.
Nimeni, niciodată nu a încercat uşile.
Se pare că tu ai făcut-o.
Cele pe care le-am putut deschide. Am încercat orice altceva.
Nu totul. Tu eşti încă aici.
Da, se pare că tu ai un fel de plan.
Deci, de ce nu ne spui despre asta?
Vă pot spune.
Nu înseamnă că puteţi face acest lucru.
Noi putem face acest lucru. El poate, el poate...
Ei bine, este chiar în faţa voastră.
Nu l-aţi văzut, nu-i aşa?
L-am văzut.
Atunci de ce ai pierde atât de mult timp fugind prin uşi?
Vă spun eu de ce.
Pentru că totul face parte din iluzie.
Vă e teamă.
Şi ei vor să vă fie teamă.
Mie nu mi-e teamă.
Nu o poţi face, nu-i aşa? El nu poate face asta.
Chiar ar trebui să-l omorâm.
Ori puteţi intra înăuntru.
Împinge-mă.
- Ce ai spus? - Împinge-mă.
Acum intri înăuntru.
Stiles. Stiles, hai să mergem.
Corpul calos este nu numai
cea mai mare materie de culoare albă din creier,
dar e, de asemenea, podul care leagă toate părţile creierului una de alta.
Această abilitate pentru toate părţile creierului de a comunica,
şi de a lucra împreuna, ne ajută să facem salturi în gândirea cognitivă.
Orice întrebări, gânduri, opinii, Lydia?
Sunt complet de acord.
Există ceva afară care este mai fascinant decât
structura minţii umane?
Nu.
Nu cred.
Nu.
Okay. Bine.
Acum, mulţi oameni consideră că, corpul calos
ne dă un fel de simţ al intuiţiei,
un instinct, chiar dacă nu suntem conştienţi de asta...
Îmi pare rău, mă întorc imediat.
Doar mă duc să verific dacă ea e în regulă.
Ştiţi că clasele nu sunt opţionale, nu?
Hei!
Hei! Nu puteţi tracta acest Jeep.
Hârtiile spun că pot. Este raportat ca abandonat.
Iar acum nu e.
Este maşina ta?
Contează?
Sună ca un nu.
E al meu. Jeep-ul meu.
Mulţumesc. Îl voi muta. Odată ce am cheile.
Din vestiarul meu. După ce pleci.
Îmi pare rău, odată ce e pe cârlig...
Te rugăm să nu spui, "tu eşti pe cârlig."
Păi, acum nu pot.
Eu, bine. Uite, trebuie să să fie ceva ce putem face.
Să semnăm ceva? Să sunăm pe cineva?
Să plătim pe cineva?
Taxa de ridicare e o sută cincizeci.
Cash.
O sută cincizeci? Asta nici măcar nu valorează atât.
Cât ai la tine?
Cât ai tu la tine?
Doar dă-mi banii.
Tot ce am sunt 50 $. Şi atunci când eu spun "tot", vreau să spun tot.
Hei. Ştii că nu am de fapt cheile de la asta, nu?
Dar acum avem un Jeep.
Felicitări, ai găsit o altă parte a staţiei de tren fantomă.
Asta e ieşirea?
Dacă ar fi fost, am pleca.
S-ar putea să vreţi să vă daţi la o parte de pe sine.
Pentru că asta e calea înăuntru şi în afară.
Ei vin.
Asta e ieşirea?
Cum naiba ar trebui să facem asta?
- Noi sărim. - Sărim?
În spatele călăreţilor când ies.
- Asta e tot? - Am calculat.
Uite, putem sări de aici chiar înainte ca ei să iasă afară.
Cred că confunzi pronumele.
Noi nu avem de gând să facem nimic.
Dar tu, ar trebui absolut să încerci.
Nu vreţi să ieşim de aici?
Vrem să ieşim în viaţă, okay?
De unde ştii că asta funcţionează? Se pare că multe ar putea merge prost.
Uite, eu nu pot sta aici. Îmi pierd mintea mea în acest loc.
Cred că ai o excelentă înţelegere a situaţiei.
- Eu zic să încerci. - Peter.
Hei, ei se întorc.
Nu, nu-l putem lăsa să facă acest lucru, nu?
Dar dacă are dreptate?
Hei, ne vom gândi la altceva.
Hei, uite, trebuie să fie o altă cale de ieşire din acest loc.
Dar nu este. Am căutat luni de zile.
- Veniţi sau nu? - Eşti doar tu.
Lasă-l să încerce.
Haide. Haide.
Într-un fel nu cred că a ieşit cum spera.
Stiles, e mort.
Tu i-ai văzut faţa? Ai încredere în mine, s-a dus.
Ai ştiut că o să moară.
Nu am ştiut.
Vreau să spun, am presupus.
Da, dar ai fi putut să-l avertizezi.
Urma să facă asta oricum. Acum, noi ştim.
Ce ştim?
Că suntem blocaţi.
S-a terminat.
Suntem prinşi pentru că aia era singura noastră cale de ieşire.
Sau asta e doar ceea ce ei vor să credem.
Ce? Ce e cu voi, adolescenţii?
Crezi că sunteţi atât de speciali?
Crezi că regulile nu se aplică în cazul vostru?
Nu înţelegi?
Suntem morţi şi îngropaţi.
Bani?
Nu au valoare.
Permis de conducere? Carduri de credit?
- Dă-mi portofelul naibii înapoi. - E totul lipsit de sens.
- Chei? - Dă-mi cheile.
Ce, credeai că o să pleci cu maşina de aici?
Aşa credeai?
Ai înţeles? Noi nu existam.
Şi noi suntem deja uitaţi.
Cineva îşi va aminti de mine.
Ori Lydia, ori Scott, Malia, cineva.
Or să mă găsească, bine?
Vor veni după mine.
Cine ar veni vreodată după tine?
Îmi dai un telefon atunci când drăguţii tai din liceu
pun la cale un plan pentru a ieşi de aici.
Aştept un tren.
Da, probabil întârzie.
Mă duc să-mi văd nepoţii.
Tu pe cine mergi să vezi?
Pe nimeni.
Următoarele opriri au fost anulate,
Hollatine, Batten, Bay Burry,
Deer Ridge, Red Oak,
Trenton, Anderson, King Springs.
Interfon.
Poate un radio?
Teoria ta este ridicolă.
Perturbaţii magnetice şi câteva fotografii pixelate
nu înseamnă că poţi folosi un radio de radioamator
să comunici printr-o barieră supranaturală.
Călăreţii Fantoma nu pot fi văzuţi, auziţi, sau memoraţi.
Chiar crezi că ar lăsa un obiect aici,
pe care îl poţi folosi pentru a-ţi suna prietenii?
- Aici erai. - Ai auzit şi tu?
De unde vine?
Pe aici.
Vine dinăuntru.
A încuiat cineva cheile înăuntru?
Deschide-o.
Nu te grăbi. Fără grabă.
Singurul lucru în joc este dovada existenţei noastre...
care în curând va fi pierdută... pentru totdeauna.
Okay, nu eşti de ajutor.
În cazul în care ţii socoteala,
asta este a doua oară când ţi-am salvat viaţa azi.
De ce s-a oprit?
Nu contează.
Trebuie să fie un motiv.
Ce?
Ai prins un miros?
Da...
ale noastre...al meu, al tău, ale noastre.
Al meu? Nu am mai fost niciodată în acest Jeep, înainte.
Nici eu.
Ba am fost.
Doar că nu ne amintim.
Credeam că am terminat cu asta.
Da, Lydia, Parrish a verificat numărul şasiului.
Nu există evidenţa proprietarului.
Jeep-ul nu s-a condus singur până aici.
Cu cine ţii?
Ţin cu toată lumea.
El nu e real. Aveţi încredere în mine.
Am pierdut o mulţime de oameni în viaţa mea.
Este o listă lungă şi eu nu aş vrea să mai adaug la ea.
Poate nu va trebui.
Nu şi dacă îl aducem înapoi.
Asta este din '96. Şi nu exista nici un nume.
Dar, exista o adresă.
129 Woodbine Lane.
Ştiu adresa aia.
Nu ştiu ce să-ţi spun.
Nu am mai văzut acel Jeep...
de aproape 18 ani.
E pe numele vostru.
Dar a fost furată.
Atunci cum a ajuns până la liceu?
Nu îmi dau seama.
Vreau să spun, chestia aia era o rablă de pe atunci.
Dumnezeu ştie doar cine-ar dori-o acum.
Poate că cineva l-a aruncat acolo?
Există vreo modalitate de a urmări istoria Jeep-ului după ce a fost furat?
Nu.
Poate exista amprente în ea.
Lydia, e vorba de Stiles?
Dragă, nu crezi că ai dus acest lucru suficient de departe?
Nu ştiu cu adevărat ce se întâmpla cu tine în ultima vreme,
dar poate că e un moment bun pentru a vorbi cu mama ta.
Îmi pare rău. Ai dreptate.
Hei, eşti bine?
Nu, da.
Îmi pare rău, poţi doar... Te superi dacă...
Desigur. Nu te grăbi.
Noi deja te-am plătit. Ţi-am dat toţi banii mei pentru acea taxă.
Da, şi am lăsat-o, corect?
Acum o ridic din nou.
Cât costă? O să-ţi scriu un cec.
Nu este vorba despre cât de mult. Ei vor să îl iau de aici, bine?
Nu depinde de mine.
Nu mă face să te dau la o parte, copile, okay?
O să iau chestia asta şi o s-o remorchez de aici.
Camionul tău e stricat.
Acest loc într-adevăr începe să se umple.
- Gwen? Gwen! - Phoebe? Doamne, eşti aici!
Aşteaptă o secundă. Acea fată, eu o ştiu pe acea fată.
Numele ei este Gwen. Ea joacă lacrosse.
De cât timp se întâmpla asta?
Aceasta nu este o gară, aceasta este o cale.
Nu se va opri.
Ce este?
Ce sunt locurile alea?
Bannack? Canaan? Ştiu că ştii ceva.
Trebuie să ieşim de aici. Nimeni nu este în siguranţă.
Da, aici?
În Beacon Hills. Prietenii tăi, familia ta, toată lumea.
Tu trebuie să pleci. Vor fi luaţi.
Unde mergi?
- Ce-ai văzut acolo? - Oraşele.
- Ce a însemnat? - Tocmai ţi-am spus.
Nu se vor opri niciodată.
Okay, deci care e planul atunci?
O să trec prin portal.
Stai, stai, stai. Nimeni nu trece prin portal, tu ai spus asta.
Nici un om nu poate. Dar sunt mai bun decât un om, îţi aminteşti?
Mă voi vindeca.
Stiles,
hai să nu ne emoţionăm.
Dacă supravieţuieşti, trebuie să-mi găseşti prietenii mei, bine?
Trebuie să le spui despre mine.
Pentru că nu or să-şi amintească de mine, aşa că trebuie să le spui că sunt aici.
Când voi supravieţui,
o să plec cât mai departe de Beacon Hills pot.
Şi, dacă se întâmpla să dau de vreunul dintre prietenii tăi sub medie,
şi nu mă deranjează,
aş putea menţiona numele tău.
Da, cum rămâne cu Malia?
Toate unităţile suplimentare la nivelul inferior.
Avem nevoie de forţă deplină pentru izolare la nivelul inferior.
Blocaj.
Ştiu că faci asta pentru ea.
Rişti să fii incinerat pentru ea.
Şi eu sunt de acord cu asta.
Stiles.
Trage de timp.
Ce? Cum?
Foloseşte-ţi capul.
Ce faci?
Ce naiba?
Ai auzit asta?
Cred că tot Beacon Hills a auzit asta.
Cine este?
Nu sunt sigură, dar eu cred că l-am recunoscut.
Mergeţi!
Hei. Ai avut noroc?
Nu. El nu a urlat din nou.
Am un miros, dar...
E ceva în neregulă cu el.
Miroase ca şi cum oricine ar fi, arde.
- Am auzit o bătaie de inimă. - Cine este?
Nu ştiu, dar ştiu mirosul.
Chiar şi prin barbecue.
Cum crezi că a ajuns aici?
Nu sunt urme. Nu e foc.
Doamne.
Peter?
Cine e Peter?
Peter Hale.
Tatăl meu.
Tu ai fost primul meu beta...
Peter.
El m-a muşcat. Cum am putut să-l uit?
Cum am putut să-l uit?
El are ceva.
Ce este?
Pripyat,
Bannack, Canaan,
Beacon Hills.
Canaan.
Nu o îneca.
Ştii măcar ce înseamnă asta?
Nu chiar.
Alo?
Aşteaptă. Stai, stai, stai, stai.
Bună? Este cineva acolo?
Mă aude cineva?
Stiles?
Stiles, eşti acolo?
Scott? Lydia? Voi sunteţi?
Doamne, Stiles.
Te putem auzi.
Doamne, mă cunoaşteţi? Vă amintiţi de mine?
Stiles, eşti...
eşti tu? Eşti chiar tu?
Da. Ascultă-mă...
Mai ţii minte ultimul lucru pe care ţi l-am spus?
Ai spus...
ai spus, "aminteşte-ţi că te iubesc."
Eşti bine?
- Unde eşti? - Venim să te luăm.
Nu, nu, nu. Nu puteţi. Nu mă veţi putea găsi.
Stiles, ce...
despre ce vorbeşti?
Spune-ne unde eşti, şi vom, vom veni şi...
Bine, amintiţi-vă doar asta. Canaan, bine?
Trebuie să găsiţi Canaan. Este suficient să găsiţi Canaan.
Stiles! Stiles!
Traducerea şi adaptarea: Veritas filmeserialeonline.org şi subs.ro