EROARE !
Nu avem nevoie de educaţie !
Ba da, ai.
Tocmai ai folosit de două ori negaţia.
Observi ceva ?
- Ce ? - Ghiceşte.
Ochii tăi, ai ceva la ochi.
Nu, am o cană nouă.
Ce am la ochi ?
Nu e tocmai diferită, nu-i aşa ?
Cum să-şi dea seama cineva că e a ta ?
E poza mea pe ea.
Ba nu e !
- Ba da, e. - Nu e !
- Moss ! - Ba da, e.
M-am săturat să-mi tot dispară lucrurile.
Având poza asta, toată lumea va şti
că un anume domn Moss poate îşi caută cana.
Nu e nimic pe cană !
Ceartă-te cu el şi vei da de necaz.
Să mă cert ?! Cu cine ?
Nu e nimeni pe cană !
- Neaţa. - Neaţa.
Ai avut un weekend plăcut ?
- Da, mulţumesc. - Nu tu !
Şi eu la fel.
Frumoasă eşarfă !
- Nu port o eşarfă. - Nu tu, Moss !
Observi ceva nou la Moss ?
Ochii lui ?
Ce am la ochi ?
Nu, are o cană nouă. Numai despre asta se vorbeşte.
Da, cred că am citit despre asta în Heat.
Recepţionista de la etajul 3, Gloria nu-ştiu-mai-cum...
Aţi văzut ce bebeluş are ?
Nici nu am ştiut că era gravidă.
Avea burta atât !
Am crezut că fură echipament de birou.
Aşa am dus eu monitorul ăla acasă.
- Vrei să stai jos ? - Mulţumesc.
- Ce ? - Întreabă-mă unde e...
- Unde să fie ce ? - Poza.
Unde e poza, Moss ?
Pe fundul cănii, Roy.
Bine, arată-mi-o !
Sigur, eu torn ceva fierbinte pe mine şi toţi o să râdem copios.
Toată lumea în afară de tontălău.
Îţi arăt imediat.
Pot să vă pun o întrebare ?
Te rog, Doamne, da !
Stai, stai. O clipă, stai.
Bun, poţi începe.
Cum puteţi voi doi să trăiţi aşa ?
- Cum puteţi voi doi... - Nu căuta pe Google întrebarea, Moss !
Ce vrei să spui ?
E dezgustător aici.
Ştiu că nimeni nu coboară aici, jos,
dar asta nu înseamnă să trăiţi ca nişte animale...
Aţi putea să ştergeţi geamul ăla ca să luminaţi camera.
Care geam ?
Ăla de sus.
- Ăla nu e un geam. - Ba da.
Curăţaţi-l şi veţi avea puţină lumină aici.
Cred că avem destulă lumină...
E bine aşa.
De exemplu, uită-te la CD-ROM-ul ăla.
Nu e important ?
Nu ai vrea să pui CD-uri în el, la un moment dat ?
Păi, da, teoretic, dar...
Nu m-a lăsat inima să-i mut.
Mă întreb cum s-a întâmplat asta ?
Bun. Acum sunt curios.
Arată-mi poza odată.
Ce poză ?
Poza de pe cană.
Corect.
Priveşte !
Nu e nimic acolo !
Ce ?
Asta nu e cana mea !
Ce e aia ?
Salată cu brânză de capră.
- Nu-ţi place brânza de capră ? - Nu-mi place nimic de capră !
Nu-mi place când caprele
sunt implicate în vreo etapă a producerii alimentelor.
V-aş înnebuni pe toţi dacă aş mânca întâi desertul ?
Oricum, tu ce mănânci ?
O găleată de pui fript.
Se distribuie într-o găleată adevărată.
Ce e în spatele uşii roşii ?
- Nimic. - Nimic.
Trebuie să fie ceva în spatele ei.
Nu e nimic în spatele uşii roşii, Jen.
Atunci o să...
Nu, Jen ! E doar o cameră de depozitare veche, atâta tot.
E doar o cameră de depozitare unde ţinem şnibiţii.
Ce e ăla un şnibit ?
E un fel de planşă.
O planşă pentru computere ?
Da. O planşă de computer.
Dacă e o cameră de depozitare, am putea pune lucrurile astea.
Nu, Jen !
Ştiu că vrei să îţi impui punctul de vedere
şi e foarte drăguţ, dar...
Nu poţi să umbli în camera de depozitare a şnibiţilor,
aşa, la întâmplare.
Nu. Nu poţi să distrugi toată armonia locului ăsta.
Armonie ! Ce armonie ?
Ştiu că locul ăsta arată ca o cocină,
dar, de fapt, e un ecosistem foarte delicat.
Toate sunt conectate între ele.
E ca pădurea tropicală.
Schimbi ceva,
chiar şi cel mai mic lucru,
şi toată pădurea tropicală moare !
Nu vrei ca pădurea tropicală să moară, nu ?
Nu, chiar nu vreau ca pădurea tropicală să moară.
Asta se va întâmpla, dacă deschizi uşa roşie.
Alo ? IT. Aţi încercat să-l opriţi şi să-l reporniţi ?
Bun, dar sunteţi sigur că e conectat la priză ?
Bun, atunci venim imediat.
Ce s-a întâmplat ?
- O fată de la etajul patru. - Ai treabă ? Sau te duci ?
Da. Peste puţin timp. Poate să mai aştepte.
Să aştepte ? Probabil vrea să lucreze la computerul ei.
Da, dar acum citesc benzi desenate.
Ştiam eu.
Când sunam la IT, la ultimul meu loc de muncă,
dura câteva ore până când venea cineva la mine.
Aşa ne facem treaba.
Dacă te duci imediat, toţi vor avea pretenţia asta.
- Omori pădurea tropicală ! - Nu mai spune asta !
Mai mult decât atât. Pe fata asta...
Am invitat-o în oraş odată, m-a refuzat, a devenit cam jenant,
iar de atunci, când mă duc sus, mă tratează ca pe un frustrat sexual.
Du-te acolo acum, te rog.
Nu eşti şefa departamentului !
Nu, sunt managerul relaţional.
La mine vin plângerile.
Eu dau de necaz. Eu sunt cea a cărei reputaţie e în joc...
Dumnezeule ! Bine, mă duc sus doar ca să te fac să taci.
REVIN IMEDIAT. REPARĂ-L ! NU VREAU SĂ VORBESC CU TINE !
Pentru numele lui Dumnezeu !
E cineva aici, dedesubt.
Da !
Bună !
Alo ?
L-ai reparat ?
Da.
Păi, l-am lăsat să-l repare.
- Nu vreau să-l văd. - Da.
Îmi place când, pur şi simplu, pleacă.
Vai !
De ce râzi ?
De această placă de circuit, Jen.
Un deştept a trecut linia de date exact prin alimentare.
Amatori !
Am lacrimi în ochi.
Roy e blocat sub un birou.
Blocat sub un birou ?!
E un mesaj neobişnuit, nu ? Nu mi se pare doar mie.
Nu, e neobişnuit.
Ar fi bine să cercetez.
Da. Cercetează.
Eu am grijă de bază.
Îmi pare rău pentru mâna ta.
Nu-ţi face griji.
Cred că m-am tăiat când am leşinat.
Te-am speriat.
Nu ştiam că mai e altcineva aici, jos.
Am crezut că suntem doar noi trei.
De obicei, lucrez noaptea. Poate de aceea nu m-ai văzut.
E frig rău aici, nu crezi ?
Aer condiţionat.
Ţine lucrurile reci.
- Chiar ! Ce sunt astea ? - Habar n-am.
M-au pus să am grijă de ele.
Moss şi Roy.
Nu le cunosc numele.
Uite...
Nici nu ştiu ce fac chestiile astea.
Ce se întâmplă acolo ?
Nu ştiu.
E bine că face aşa ?
Uneori, nu face aşa.
Poate ar trebui să le spun, dar...
Adesea mă prefac că nu văd.
Iar ăsta...
Licărire.
Apoi aştepţi puţin...
O vreme, nimic.
Şi vine iar.
Licărire dublă.
Genial.
E clar că înnebuneşti.
Stai să înţeleg.
Stai aici tot timpul ?
Mai ies ocazional, pentru aprovizionare.
Şi nu ştii de ce eşti aici sau ce faci.
Corect.
Deci asta e munca ta ? Asta vrei să faci cu cariera ta ?
Nu.
Tu nu înţelegi.
Nu sunt aici fiindcă vreau să fiu aici.
Asta e...
E pedeapsa mea.
Vezi tu, eu eram înainte adjunctul lui Denholm.
Te uimesc ?
Şi cum ai ajuns aici, jos ?
Întrebarea asta mi-o pun de patru ani încoace.
Am observat că sângerezi.
- Da. Nu-i nimic... - Lasă-mă...
- Te rog... - O să mă îngrijesc acasă, dar riscul e...
Dumnezeule !
Te rog, scuze, dar ce crezi că fa...
Dă-te jos ! Dă-te...
Mulţumesc.
Ar trebui să se vindece.
Da, a fost o perioadă când lucrurile erau diferite.
Eram printre cei de la vârful Reynholm Industries.
Să mă fi văzut. Eram magic.
Aici spuneam nişte lucruri importante unui grup de oameni din jurul meu.
În camera de şedinţe, eram un vrăjitor. Un personaj incredibil.
Aici eram lângă un grafic.
Lucrurile mergeau repede.
Atât de repede, încât cariera mea mea avansa foarte repede.
Denholm a văzut un viitor bun pentru mine.
Au fost zile nebune.
Părea că zilele alea nu se vor termina niciodată.
Dar totul s-a schimbat.
Ce s-a întâmplat ?
E o poveste lungă.
Serios ? Atunci nu te mai obosi.
Vai de mine !
Ia uită-te !
Repede !
Ce e ?
Nu pot să explic.
Va trebui să veniţi până aici
şi să vă uitaţi pe fereastră un timp.
Orice ar fi, nu ne interesează.
Păi, trebuie spun că nu ştiţi ce rataţi.
Bine.
Sfinte !
Sisoe !
Natura evenimentului care se întâmplă s-a schimbat puţin,
făcându-l şi mai interesant.
Într-o zi, le voi spune copiilor mei despre asta.
Nici măcar nouă nu ne poţi spune.
Cum o să le spui copiilor tăi ?
Voi nu aveţi niciun interes pentru nimic.
- Eşti sigură că e bine să ies ? - Da, nu-ţi face griji pentru ăia doi.
Richmond, întotdeauna am vrut să ştiu.
Cum de nu vezi niciodată tipi goth londonezi ?
Sunt prea veseli.
Strică dispoziţia celorlalţi.
Şi cum de nu vezi tipi goth care conduc maşini ?
Ba conducem maşini. Suntem ca voi, de fapt,
doar că ascultăm Cradle of Filth.
Cradle of Filth ? E o trupă, nu ?
Nu e la propriu un leagăn de mizerie ?
Nu. Ar fi oribil.
Cradle of Filth e una dintre cele mai bune trupe de dark-wave din lume.
N-o să uit niciodată prima dată când i-am ascultat.
Mi-au schimbat viaţa.
Mi-au plăcut la nebunie.
Am fost norocos că i-am descoperit atunci !
Tot în acea perioadă lucrurile au început să meargă prost la muncă.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Deodată, oamenii nu îmi mai răspundeau la telefon.
În timpul prezentărilor mele strategice, păreau tulburaţi.
Distanţi.
Nu-mi dădeam seama de ce.
Dar ceva era în neregulă.
Sincer, era bine să vin acasă şi să ascult Filth după încă o zi dezamăgitoare.
Trebuie să-l ajuţi pe Roy !
Richmond a ieşit din camera lui.
Nu e în camera lui, ar trebui să fie în camera lui.
De ce a ieşit din camera lui ?
Păi, o să stea afară şi o să se joace cu noi puţin.
Dar pădurea tropicală...
Ce ai păţit, Moss ?
Roy e blocat sub biroul unei doamne.
Ce ! Încă ?
Normal ar fi un lucru foarte haios, dar e acolo de mult, din motive solide.
Femeia aia ar putea crede că e un iepure de birou.
- Ce e aia ? - Am inventat acum expresia.
Probabil aşa se vor numi oamenii ca Roy.
Dar nu e un iepure, e prietenul meu.
Dacă nu faci ceva, atunci rămânem eu, tu şi Tim Burton de acolo.
Ce să fac ? Eu...
Femeia poate să-l descopere oricând. E deja târziu.
Nu ştiu ce să fac...
Eşti managerul relaţional şi ţine de relaţii.
Bine, bine !
Doar ca să te fac să taci.
Bună, Richmond.
Cum îţi mai merge ?
Ştii şi tu... Nu prea grozav.
Ar trebui să fie în camera lui.
E un muncitor afară, care îşi dă jos tricoul.
- Ca în reclame ? - Da, ca în reclame...
- E totul în regulă jos ? - Da, e în regulă.
I-am lăsat pe Moss şi pe Richmond să se ocupe.
Bine, Moss... Richmond ?
- A ieşit din camera lui ? - Da.
Ce ţi-am zis despre uşa roşie ? Să nu o deschizi !
- Doar atât ţi-am cerut ! - Ce ai împotriva lui ?
Doar nu-l plac.
Dumnezeule, eşti la fel ca ceilalţi
care i-au întors spatele când a devenit goth.
Sigur nu ţi-a povestit despre înmormântare.
Cred că ar trebui să-l întrebi despre înmormântare.
Bună, Denholm.
Salut, Jen. Savurez o cană de ceai.
Genial !
Ce mai faci, Jen ?
Da. Ce vreau să spun...
L-am cunoscut pe Richmond.
Înţeleg.
N-am dreptul să comentez, Denholm,
dar se pare că voi doi aţi avut o relaţie bună, la un moment dat.
Ar trebui să vorbeşti cu el.
Îţi recomand să nu te bagi, Jen.
- Şi tipii goth sunt oameni. - Ajunge !
Nimic nu are rost.
Ai dreptate, niciun rost, totul e inutil. Nici măcar nu îmi găsesc cana.
- Încearcă să vezi partea frumoasă. - Ha ! Partea frumoasă !
Câteodată, te gândeşti "Ce s-ar schimba dacă m-aş sinucide ?"
Ai dreptate.
Aş putea să mă sinucid.
Şi ar fi atât de uşor, nu-i aşa ?
Atât de uşor.
Richmond !
Treci înapoi în camera ta !
Ce rost are să-l trimiţi în cameră, ce rost are totul ?
Repede, ia mătura !
Dar ea a spus că pot să ies.
Nu poţi să ieşi. Îi deprimi pe toţi.
- Ba nu. - Ba da !
- Haide ! - Mulţumesc.
Atunci spune-i şi ei de ce te-au trimis aici, jos. Spune-i ce ai făcut.
Nu am făcut nimic.
- Nu ştiu de ce sunt aici, jos. - Denholm te-a înlăturat fără motiv, nu ?
Nu, el s-a schimbat.
După ce tatăl lui a murit. Nu cred că şi-a revenit complet.
Când l-am văzut la înmormântare, am văzut că era ceva schimbat la el.
Al dracului de bine că aţi venit.
Mersi.
Al dracului de bună slujbă, nu ?
- Mulţumesc. - Ai grijă cu mâna, ce dracu !
Îmi pare rău !
Poftiţi.
E Cradle of Filth.
M-a ajutat să trec de momentele dificile.
Încercaţi melodia patru, "Hrană de sicriu".
Sună oribil, dar, de fapt, este chiar frumoasă.
Managerul relaţional.
Da. Da, desigur.
Mâine dimineaţă, la prima oră.
Era Denholm.
Vrea să te vadă.
Ce naiba e asta ?
- Nu pot să cred că mă vrei înapoi. - Ar trebui să îi mulţumeşti lui Jen.
Cuvintele ei m-au marcat profund.
Foarte profund.
Serios ? Ce ţi-a spus ?
Nu-mi amintesc !
Ideea e că efectul cuvintelor ei a contat.
Acum ştiu că e greşit să discriminezi pe cineva pentru culoarea pielii.
Nu văd de ce lucrurile nu ar putea fi ca înainte.
Nu ştiu ce să spun.
- Ai revenit la vârf, Richmond ! - Grozav !
Dacă eşti pregătit să-mi faci faţă din nou.
Ştii ce pretenţios sunt.
Termină !
Ştii ce schimbător pot fi !
- Da, dle Reynholm. - Spune-mi Denholm !
Bine, mulţumesc, Denholm.
Nu, nu. Nu-mi place. Să nu mai faci asta.
Am înţeles, scuze.
Ba m-am răzgândit în legătură cu totul.
- Adică trebuie să rămân aici ? - Da !
Şi lasă-mă în pace, spiriduşule !
Nu e chiar aşa de rău dacă nu mai trebuie să stau în camera aia.
Da, da. Suntem fericiţi să te avem alături.
Mi-a sărit lentila albă !
Nu călca pe ea !
Trebuie să mă ajuţi s-o găsesc.
De fapt, cred că a alunecat în spate.
Se mai întâmplă câteodată.
Haide.
Haide, prietene ! Hai !
Haide.
Aproape a revenit.
Ce zici de asta ?
Arată grozav !
Ţi-am zis eu că e un geam.
Lentile nenorocite.
Chiar trebuie să...
De fapt, o să...
Slavă Domnului !
Măcar totul a revenit la normal.
Cât timp nimeni nu trece de uşa aia.
CANTINĂ
Subtitrarea: Petru Haivei