M-am născut conte de Anglia...
Uhtred, fiul lui Uhtred de Bebbanburg,
bun venit în lumea creştină.
Adevăratul moştenitor al ţinuturilor Nortumbriei de Bebbanburg.
- Ai chihlimbarul? - Da, tată.
Strămoşii noştri au luat acest ţinut,
şi îţi vei da viaţa pentru el dacă este nevoie.
Aveam 12 ani când am plecat pentru prima dată în război...
- Ucideţi-i pe toţi! - - ...şi mi-am văzut tatăl ucis.
Unchiul meu mi-a luat pământurile
şi le-a promis loialitate danezilor.
Sfatul meu este să nu stai în calea lui Ubba
şi niciodată, dar niciodată, să nu te lupţi cu el.
Răpit de invadatori, împreună cu o fată saxonă, Brida,
am devenit mai întâi sclav, şi mai apoi, fiul contelui Ragnar.
Ei au fost familia mea, viaţa mea...
tânărul Ragnar, fratele meu, şi Brida, iubita mea.
Soarta m-a transformat în danez,
apoi soarta mi-a adus trădarea.
Nu voi sta cu mâinile în sân
în timp ce-mi este luat totul.
Bebbanburg este al meu!
Destinul este totul.
Caii!
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team
Ultimul Regat Sezonul 1 Episodul 2
Îndreptaţi-vă către pădure.
Ia-o în dreapta. E o albie peste creastă.
Urme de copite! Trebuie să fie urme de copite.
Trebuie să fie urme de copite pe undeva.
Adu mai mulţi oameni. Vreau să fie găsit.
Mergeţi până în Mercia dacă e nevoie,
dar vreau să fie găsit, şi îl vreau mort.
Semăna cu tata.
Acum că ştie că eşti inviata, va continua să te caute.
Să mă caute.
Am să-l omor şi voi redobândi ce-i al meu.
Are o armată. El este alegerea danezilor.
Eu sunt tot ce ai.
Nu.
Îl avem pe Ubba. Îi spunem povestea noastră.
Şi cu armata lui,
vom răzbuna moartea lui Ragnar şi luăm înapoi Bebbanburg.
- Atât de simplu? - Da.
Da.
Brida.
Cântă-mi un cântec.
Nu vreau.
Nu sunt bardul tău.
Adevărat, şi mai ştiu că ţi-e frică de păsări.
- Ce? - Se simte un iz în aer.
De moarte.
- Cine-a fost? Cine-a măcelărit satul? - Nu mă pot mişca.
Ai coloana frântă.
- Cine-a făcut-o? - Ştii cine.
Danezii au făcut-o.
De ce?
Nu te cred.
De ce ar ataca danezii
- un sat care-i aprovizionează? - Din răzbunare.
De când au danezii nevoie de o scuză ca să omoare?
Răzbunare?
Răzbunare pentru ce?
Răspunde şi-ţi voi pune capăt suferinţei.
O revoltă la nord de aici.
Un sclav saxon,
şi-a ucis stăpânul la petrecerea de nuntă.
Care era numele sclavului?
Vorbeşti bine engleză pentru o daneză.
Numele lui!
Uhtred.
Curmă-mi suferinţa.
Curmă-mi...suferinţa.
Spune.
- Ce să spun? - Ce gândeşti.
Mă gândesc că ai o baligă în loc de creier.
Mulţumesc.
Nu trebuia să plecăm spre Bebbanburg.
Trebuia să-i lăsăm să creadă că eşti mort.
Nu, greşeşti.
Vreau să ştie că sunt în viaţă.
Trebuie să ştie că sunt în viaţă
fiindcă ei deţin ce-i al meu.
Mă simt bine aşa.
Da? La fel se simte şi un câine la copac.
- Vrei să latru acum? - Ce trebuia să facem
era să mergem în sud, la căpetenia Ubba
şi să-i spunem cum a murit Ragnar.
- O să mergem acum. - Acum este o altă variantă
despre un sclav care şi-a ucis stăpânul.
Ubba ştie că Ragnar a fost tatăl meu.
Nu ştie nimic. Mă îndoiesc că-şi aminteşte de tine.
Va crede prima poveste care i se va spune, şi te va ucide.
Dacă ai ştii să scrii, am putea să-i scriem.
Dacă el ar ştii să citească.
Nu ne-ai dat de ales.
Trebuie să-l găsim pe Ubba şi să sperăm că te va crede.
Sire?
Sir Alfred, sunt eu, părintele Beocca.
- Sire, regele a întrunit consiliul. - Nu te uita la mine, părinte.
Sunt un păcătos. Sunt un păcătos cumplit.
- Toţi suntem păcătoşi, sire. - Sunt căsătorit.
Nu trebuia să mă căsătoresc.
Domnul ne trimite tentaţii ca să ne testeze.
Şi când greşim,
Îi trimite pe danezi să ne pedepsească pentru greşeli.
Nu trebuia să mă căsătoresc. Trebuia să mă alătur bisericii.
Trebuia să mă călugăresc.
Iar Domnul ar fi găsit în tine un rob grandios,
dar simt că are alte planuri.
Dacă fratele tău ar muri,
către tine s-ar întoarce poporul.
Mă rog Domnului să nu moară.
- Ce fel de rege aş fi? - Ai fi un rege al Domnului, sire.
Ai fost binecuvântat şi ales de către Sfântul Părinte al Romei.
Ai fi un rege al Domnului.
Am văzut fata care te tulbură. Trebuie izgonită.
Nu, eu cred contrariul.
- Ar trebui adusă în serviciul tău. - Nu. Nu, n-aş putea.
Îi vei rezista.
L-ai lăsa să-ţi vadă tăria.
I-ai mulţumi că te-a tentat
apoi i-ai mulţumi că ai rezistat tentaţiei.
În acest moment...
Am veşti pe care ai vrea să le prezinţi consiliului.
- Ce veşti? - Despre o revoltă engleză, în nord.
A fost înnăbuşită.
Dar nobilul responsabil a fost Uhtred de Bebbanburg.
Îl cunosc.
A fost luat de danezi când era copil,
un copil cu frică de Dumnezeu.
În mod evident, în suflet a rămas englez.
- Trăieşte? - Aşa cred.
E războinic, Sire.
Se spune că şi-a ucis stăpânul şi alţi 40 de oameni.
Le cunoaşte obiceiurile. Le vorbeşte limba.
Ar putea fi util. Nu-i aşa?
Ai putea aduce vorba de el în Consiliu.
De ce şi-ar ucide stăpânul?
- Răzbunare, bani, plăcere? - Pentru Anglia, Sire.
Da, dar cum putem şti?
Ar putea fi doar un alt păgân răzbunător.
Dar îl cunosc.
Nu, părinte Beocca, L- ai cunoscut demult.
L-ai cunoscut când era copil.
Aş putea trimite vorbă în ţară...
Părinte Beocca, e o stafie. Un zvon păgân.
Dacă ar fi din carne şi oase, ar merita menţionat.
Totuşi, îmi rezerv credinţa doar pentru Dumnezeu.
În legătură cu fata asta... Poate ai dreptate în privinţa ei.
Adu-o în serviciul meu personal şi roagă-te pentru mine.
Ca întotdeauna, Sire.
Alfred.
Regele Edmund al Angliei de Est
a scris o cerere către Wessex pentru o armată.
Un atac al căpeteniei daneze, Earl Ubba,
este inevitabil. Asta a fost în urmă cu 2 zile.
Un marş lung pentru lupta cu danezii, într-un loc la alegerea lor,
nu este o strategie demnă de luat în considerare.
Fără exagerare, Sire.
- Mă gândesc să refuz. - Puţin probabil.
Ubba, este danezul
căruia regele Edmund i-a dat mâncare şi apă în trecut?
Da.
Tragem speranţe că va trece pur şi simplu prin Anglia de Est
spre drumul invadării regatului Wessex.
Părerea mea este că Edmund nu merită altceva decât linişte.
Eşti prea dur, tinere Odda.
Cred că speranţa lui Edmund a fost să-i convertească pe danezi
din păgâni în creştini, şi a început cu caritatea.
Pentru asta, merită laude, cu siguranţă.
Adevărat, Sire, dacă asta a fost într-adevăr speranţa lui.
Edmund este o persoană evlavioasă.
Nu avem motive să confundăm acţiunile sale cu laşitatea.
Indiferent de intenţiile lui Edmund, cu excepţia unui miracol,
Anglia de Est va cădea curând în mâinile danezilor.
Iar noi ne vom ruga pentru un asemenea miracol, Sire.
Va avea nevoie de ele.
Cu toate astea, nu va permite nimănui să intre în Wessex.
- Sunteţi de acord cu asta? - Da, Sire.
Prin urmare, trebuie să recunoaştem că acum suntem singuri,
ultimul regat al Angliei.
În curând, oamenii din Wessex
vor privi armata păgână pe câmpul de luptă.
Trebuie să fim gata. Trebuie să ne rugăm.
Trebuie să ne pregătim.
Odda, vreau ca Mercia, Lunden Şi Anglia de Est,
să fie supravegheate cu atenţie.
Informaţia înainte de toate.
Ca şi făcut, Sire.
Scribule, vreau ca fiecare fierărie din fiecare oraş şi sat,
să fie funcţionale zi şi noapte.
Vom avea nevoie de tot fierul pe care-l topesc.
Da, Sire.
Mai mult decât atât, am nevoie de oameni,
luptători puternici care sunt pregătiţi să moară
pentru că de asta, în final, va fi ce ne va salva.
Sângele oamenilor.
Ravn obişnuia să spună, "niciodată să nu te lupţi cu Ubba."
Se pare că Anglia de Est, tocmai a făcut o greşeală.
Ar trebui să stăm departe de ei, să ne facem singuri focul.
Ubba este imprevizibil.
Primeşte ordine doar de la zei.
Ştiu.
Ascultă doar de vrăjitorul lui, şi e pe jumătate nebun.
- Cum îl vei aborda? - Ca un bărbat.
Trebuie s-o fac.
Da, trebuie s-o faci. Dar trebuie să-ţi păzim viaţa.
- Cum? - Nu ştiu.
Ar trebui să ne încălecăm în seara asta.
Ar trebui. E scris.
Că ar trebui să ne încălecăm?
Destinul nostru este să ne încălecăm în seara asta.
Mă bucură gândul ăsta.
Doar de asta ai să te bucuri.
Opreşte-te, opreşte-te.
- Ce? Ce este? - Cred că mi-a venit...o idee.
Luăm un ostatic,
un scut, o garanţie pentru viaţa ta.
- Pe cine? - Nu ştiu.
Cineva de care nu se poate lipsi.
Storri, vrăjitorul lui.
Cine-i femeia asta?
- De ce nu e pe spate? - Nu că ar fi treaba ta,
dar e pentru Storri...
O târfă saxonă de la Ubba.
Te-am mai văzut undeva.
I-am servit lui Earl Ragnar. Acum îl servesc pe Ubba.
Taci, femeie.
O să mă mai vezi, sunt sigur, băiete.
Mi s-a spus că Storri e la biserică.
E la mănăstire, să-l omoare pe Edmund şi pe preoţii lui.
E cineva?
Pleacă sau te voi ucide.
Biserica este a mea din ordinul lui Ubba.
Stăpâne Storri, am un dar pentru tine.
- Chiar? - E de la Earl Ubba.
O femeie?
De ce mi-ar trimite o femeie? N-am trebuinţă de o femeie.
E vrăjitoare.
A vrut s-o omoare dar se teme de blestem.
Are sânii căzuţi, îi miroase gura, dar vei fi recompensat.
Are capul alb şi argintiu.
O vrăjitoare.
Are faţă de lupoaică.
- Muşcă? - Da, muşcă.
Las-o cu mine.
Voi face cum a cerut Ubba, şi va muri... încet.
Acum îmi aparţii, bătrâne.
Şi vei muri încet, dacă nu faci cum îţi spun.
În picioare.
Mergem la o plimbare,
şi nu vei scoate niciun cuvânt.
Ce nesăbuinţă.
Ubba o să mă caute.
Şi va ajunge aici în curând.
Am spus să taci.
Atunci, îl voi aştepta aici.
Îl aştept aici pe Ubba.
Înseamnă că rămânem doar noi doi.
Unde-i Storri? Trebuia să fie aici.
Edmund.
Ne aduceţi nişte bere?
Bietul rege Edmund al Angliei de Est.
Ai avut o noapte să te gândeşti la oferta mea.
Care-i răspunsul tău?
- Eşti mort sau mai respiri încă? - Cu puţin noroc, e mort.
Şi aşa am permis că prea mulţi să trăiască.
N-ai permis nimic.
Trăieşte.
Dumnezeu decide cine trăieşte.
Aş spune că Dumnezeul tău te-a lăsat să atârni, domnule.
Dacă aşa A făcut, înseamnă că asta I-a fost voia.
Daţi-l jos şi nu-l lăsaţi să cadă.
O bere şi pentru bătrânul Guthrum.
Aşezaţi-l acolo.
Şi daţi-i omului nişte bere.
Conte Ubba.
Dacă-ţi pot vorbi sincer.
Te ştiu.
Sunt fiul lui Uhtred Ragnar.
Am venit să-ţi spun adevărul despre moartea tatălui meu.
Da. Eşti sclavul lui Ragnar şi tu l-ai ucis.
Nu ştiu ce poveşti ai auzit,
dar contele Ragnar a fost ucis de oamenii lui, de danezi.
De fostul lui comandant, Kjartan,
şi de chiorul de fiu al lui, Sven.
Ei au condus atacul asupra petrecerii de nuntă.
Nu vezi că distrăm un rege?
Stăpâne Ubba, îţi spun că Ragnar a fost ucis de danezi.
Taci, băiete!
- Vei aştepta. - Omoară-l.
Niciun cuvânt.
Baricadează uşile. Nu va pleca.
Guthrum are dreptate.
Distrăm un rege, aşa că, fără alte întreruperi.
Trebuie să ştiu cine-i ăsta.
Ochii lui mă privesc.
Şi eu.
Cine... cine şi ce? Cine?
Imaginea asta pe jumătate goală.
Cine e?
Este Sfântul Sebastian,
un fost soldat roman, care l-a găsit pe Dumnezeu.
- Unde l-a găsit? - El...
l-a găsit în inima lui, nu...
Vrei să-ţi spun povestea?
Am timp.
Împăratul Romei,
când a descoperit că Sebastian l-a găsit pe Dumnezeu,
i-a ordonat să renunţe la credinţa lui.
A refuzat.
Atunci, împăratul a ordonat să fie umplut de săgeţi,
şi totuşi, el a trăit.
- A trăit? - Da, a trăit.
- E adevărat? - Sigur că este.
Dumnezeu l-a salvat pe Sfântul Sebastian,
iar Dumnezeu ar trebui slăvit pentru mila lui.
- Cât timp a trăit? - Din păcate...
Împăratul a ordonat să fie omorât în bătaie.
- Deci, a murit? - S-a dus în Rai şi a trăit.
Am auzit vorbe despre acest Rai.
- Unde-i Raiul ăsta? - Raiul este Valhalla, stăpâne,
pentru creştini,
dar fără luptă, ospăţ şi încălecare.
Raiul este... Rai. Nu este păgân.
Dar ca să-ţi răspund la prima întrebare,
m-am gândit la oferta ta,
şi da, voi continua să conduc Anglia, cum ai sugerat.
Voi face tot ce-mi ceri.
Dar...
Numai dacă tu, stăpâne Ubba, şi toţi oamenii tăi,
va supuneţi lui Dumnezeu.
Asta este cerinţa mea.
Trebuie să fiţi botezaţi.
Trebuie să staţi într-un butoi cu apă,
şi se va turna apă peste voi.
- Vor să mă îmbăiez? - Nu.
Mirosul tău îi supără, Ubba.
Ca să te cureţi de păcate.
Există un singur Dumnezeu şi îţi cer să-i serveşti Lui.
- Omoară-l acum! - De ce trebuie să-L servim?
Pentru că Dumnezeu e mare, atotputernic şi atotmagnific.
Opreşte-te din lătrat şi dovedeşte!
De acord. Demonstrează-mi că Dumnezeu e mare.
- Demonstrează. - O dovadă?
Dovada... uită-te! Aici!
Dumnezeu L-a cruţat pe Sfântul Sebastian.
Dar el tot a murit.
Pentru că a fost voia Lui.
Dumnezeul tău te-ar proteja de săgeţile mele?
Dacă ar fi atotputernic, te-ar apăra.
Dacă ar fi voia Lui, atunci, da.
Să încercăm.
O să tragem cu săgeţi în tine,
şi dacă supravieţuieşti,
ne lăsăm spălaţi.
Inclusiv Guthrum.
De ce nu?
Foarte bine.
Voi continua să fiu rege,
şi vom renunţa la necesitatea botezului cu apă.
Îmi retrag cererea.
Dar ai pretins că Dumnezeul tău e atotputernic.
Vreau să-mi dovedeşti.
Dezbrăcaţi-l.
Arcaşi.
Aşteaptă.
Spune-mi sincer.
- Ţi-e frică? - Dumnezeu e mare.
Vom vedea.
Trageţi.
Trageţi!
Sunt oamenii mei,
şi doar eu le spun când să tragă.
Trageţi.
Doreşti acum să fii ciomăgit,
sau săgeţile sunt suficiente?
Ai bătut cale lungă, băiete,
să-mi spui că danezii l-au omorât pe Ragnar.
A fost Kjartan cu Sven, stăpâne, şi alţii.
Ăsta-i adevărul. De ce altceva aş fi venit aici?
Să spionezi, să minţi.
Nu, stăpâne.
Poate să mă ucizi.
Nu, stăpâne.
- Tu ai fost spălat? - Odin este Dumnezeul meu.
- Dar ai fost spălat? - Da, stăpâne.
Ce ai simţit?
La spălare.
Rece, stăpâne. Apa era rece.
- Nimic altceva? - Eram copil. Acum sunt danez.
Da, danez.
Acum, lasă-ne să vedem dacă Odin te protejează de săgeţi.
Îmi place jocul ăsta.
- Dezbrăcaţi-l. - Nu te apropia de mine.
- Nu mai faceţi niciun pas! - Arcaşi, pregătiţi-vă.
- Am un ostatic. - Ce?
- Îl am Storri. - Opriţi-vă!
Dacă eu mor, moare şi el.
Dacă eu mor, vrăjitorul tău moare
şi vei rămâne fără îndrumarea lui.
Minte. Îl simt.
Am dovada.
Runele lui.
Storri îţi va fi returnat în siguranţă.
- Luaţi-i capul de pe umeri! - Guthrum, taci!
Pune-i să deschidă uşile.
Îl voi elibera pe Storri când voi fi liber să plec.
- Nu pleci nicăieri. - Atunci va muri!
Vrăjitorul tău va muri!
Pune-i să deschidă uşile.
Într-o zi, te voi ucide.
Storri ţi-ar spune altceva.
Iar eu îţi spun adevărul despre Ragnar.
Excelent. Lemne de foc.
Trăieşti.
Asta-i bine.
- Te-a ascultat? - Nu, niciun cuvânt.
Atunci, ce ţi-a spus?
Că o să mă ucidă.
- Nimic altceva? - Unde-i Storri?
- Ce ţi-a spus? - E gol-puşcă.
A fost necesar.
Are o creangă în fund.
Tocmai de asta e dezbrăcat.
Uhtred.
Uhtred, trebuie să-ţi fi spus ceva.
Crede minciunile.
Crede că eu l-am ucis pe Ragnar.
Nu mai e nimic de făcut.
Ar trebui să ne îndepărtăm de acest loc.
- Unde să mergem? - Oriunde altundeva.
Să mergem la tânărul Ragnar.
E în Irlanda.
- Atunci, mergem în Irlanda. - Cum?
Cu ce să navigăm? Cu ce?
- Şi cu cine, cu danezii? - Atunci, aşteptăm să se întoarcă.
Şi dacă nu se întoarce? Ce se întâmplă atunci?
Resemnează-te. Am pierdut.
Suntem în viaţa dintr-un motiv.
Brida... nu mai suntem danezi.
Cât ceri pentru lucru?
Pentru o sabie lungă?
Spune-mi ce ai nevoie şi îţi voi spune preţul.
O sabie de războinic care să dureze o viaţă.
Tu ce eşti?
- Saxon sau danez? - Northumbrian.
Va lua ceva timp să iasă cum trebuie...
...ceea ce înseamnă că va fi scumpă.
Dacă e cum trebuie, voi plăti în arginţi.
- Cât? - 10 arginţi. Jumătate acum.
- 6, niciunul în plus. - 8.
O voi face cea mai bună.
8. Şi dacă nu va fi cea mai bună, va fi prima.
Vreau piatra asta încrustată în mâner.
Asta pot face.
Să n-o vinzi sau s-o pierzi.
- Bere, stăpâne? - Stai prea aproape, fato.
Da, puţin.
Ca să-ţi ia gustul de terci.
Stai prea aproape.
E supă, nu terci.
Oare?
Ar trebui să-i mulţumeşti Domnului pentru bunătăţi
şi pentru dispariţia acelor crampe groaznice.
Sunt fericită să mănânc cât mănânci şi tu.
Eşti o sfântă, draga mea.
Părinte Beocca, ia micul dejun cu noi.
Te provoc.
Dar vai, stăpâne, am mâncat deja.
Eşti norocos.
Veşti proaste, stăpâne, nepotul tău, Aethelwold...
- Nu e aşa mereu? - E băut.
Doarme în grădinile palatului.
Să-l duc în faţa regelui?
Este a doua oară săptămâna asta.
Trăsni-l-ar Domnul cu putere.
- Ce e? Ce e? - Ridică-te, băiete.
Stai, stai, stai, stai.
Vino. Regele vrea să te vadă.
Beat?!
Iarăşi?
Crezi că e potrivit?!
Toată lumea afară. Lăsaţi-ne singuri.
- Crezi că e potrivit? - Am fost maltratat.
Ai văzut cu ochii tăi.
Cer ca acest...urs, să fie pedepsit.
Aethelwold, vârsta ta nu ascunde faptul că eşti o dezamăgire.
- Pot să întreb de ce? - Faptul că întrebi
îi spune tatălui tău tot ce are nevoie să ştie.
Ce?
Că eşti un moştenitor nepotrivit e răspunsul la întrebarea ta.
Atunci, mă voi schimba.
Ar trebui.
Aşa voi face.
Am cerut doar să te maturizezi mai repede.
Astăzi.
Astăzi, promit.
Sunt scuzat?
Domnilor.
Nu sunt sigur că e fiul meu.
Dacă mama lui n-ar fi deja moartă,
aş fi decapitat-o pentru adulter.
Dacă va fi să cad în bătălia ce va veni,
el nu poate fi rege.
- Îl favorizezi pe Alfred? - Da.
Chiar dacă adesea este bolnav?
Dacă boala nu-l va ţine la pat,
arată tăria fratelui meu.
Alfred este moştenitorul meu.
Ştie.
Iar când va veni vremea, Odda, prietene,
trebuie să obligi Consiliul să-l aleagă.
Stăpâne.
Ar trebui să fim în siguranţă.
Se spune că danezii rareori vin aici.
Ce ţi-a spus Storri de l-ai legat la gură şi...
A blestemat.
- Ce-a spus? - Nu e important.
I-am răspuns cu o creangă.
- Ce faci? - Ştii ce fac.
Îndepărtez blestemul cu un sărut.
Nu vreau.
Dacă vrei să mergi la danezi, du-te, găseşte-ţi un nou stăpân.
Pe mine vor să mă ucidă.
Vorbeşti ca un copil.
Îţi ofer o alternativă.
Vorbeşti cu fundul.
Stau pe fund.
Fundul tău e mai inteligent ca tine. Poate face două lucruri odată.
Mulţumesc. Limba ta e ascuţită, femeie.
- Fă-o din nou. - Nu.
Ai dreptate.
Nu ne putem duce la tânărul Ragnar.
Dar ar trebui să aşteptăm să ne găsească, şi ne va găsi.
Va dori să ştie adevărul.
Între timp, rămânem în viaţă.
Ne omorâm timpul.
Făcând ce?
Am înfrumuseţat-o puţin,
dar e o unealtă, fără dar şi poate.
Este exact ce-am sperat.
- Am spus 10? - Am spus 8.
Valorează 10.
- Mulţumesc. - Eu îţi mulţumesc.
Stăpâne, oamenii au întrebat de tine şi de femeia ta.
- Danezi sau saxoni? - Alege.
Cinci, poate mai mulţi.
Fă-o să cânte.
Brida, ar trebui să plecăm. Sunt oameni care ne caută.
- Oamenii lui Ubba? - Nu ştiu.
Şi saxonii şi danezii ne caută.
Se pare că ne facem duşmani oriunde am merge.
Du-te la cai. Du-te, du-te, du-te!
La o parte! La o parte!
Brida, caii sunt aproape.
Stai, mai vine unul. Trebuie să plecăm.
Brida, uşa.
Stai.
Aşteaptă, aşteaptă.
Acum!
Ai dreptate. Ar trebui să plecăm.
Oricine i-ar fi trimis, Ubba sau unchiul tău,
nu se vor opri.
Vor veni şi alţii.
Nu mă pot duce acasă fără ajutor.
Uhtred, ar trebui să uiţi de Bebbanburg.
Nu.
Nu, nu voi dispărea.
Nu se schimbă nimic.
Kjartan şi unchiul meu vor plăti pentru moartea lui Ragnar,
şi îmi voi lua înapoi pământurile.
Cum? Cu ajutorul cui?
Ai spus şi tu, îl avem doar pe Ubba.
Englezii.
Dacă danezii ne cred morţi, nu avem de ales.
Nu există nicio Anglie.
Danezii au luat Anglia.
Nu, mai există un loc, la sud de aici.
Wessex.
Se vor uita la tine şi te vor ucide că eşti danez.
Iar Ubba mă va ucide pentru că sunt englez.
Cu regele Aethelred, avem o şansă.
Ce spui?
Vino cu mine.
- De ce se holbează? - Cred că eşti frumos.
Sau n-au mai văzut un danez de aproape.
Dar vor vedea.
- Am treburi cu regele Aethelred. - Pleacă acasă!
- Nu înţelegi engleza? - Ce limbă vorbeşti, de fapt?
Îmi pare a fi daneză.
De ce eşti îmbrăcat ca un războinic, când evident, eşti un fermier?
Fermier, zici?
Aş paria pe fermierul ăsta oricând, împotriva ta.
Am venit să-l vedem pe rege, paşnic.
- Uhtred, ce faci? - Ce este, fermierule?
- Până la sânge sau până la moarte? - Uhtred!
O să scuip pe ţeasta ta, băiete.
Unul câte unul.
Uhtred?
Părinte Beocca.
Dumnezeule.
- Îl ştii pe nătărău, părinte? - Îl ştiu, da, îl ştiu.
Uhtred, ai...crescut.
Iar tu ai îmbătrânit.
Aşa este.
Eşti bărbat.
Zice că are treburi cu regele.
Da. Da, e adevărat.
Dar nu cu regele. Cu Alfred.
- Garantezi pentru el? - Garantez pentru el.
Da, voi garanta pentru el.
Dumnezeu te-a trimis, cu siguranţă.
Eşti bărbat.
Părinte, ea este Brida, bună mea prietenă.
- O femeie? - Da.
Sunt femeie.
- Am sâni. - Înţeleg.
Ia-le caii. Hrăneşte-i şi adapă-i.
- Voi doi veniţi cu mine. - Vrem armele lor, părinte.
- Am treburi cu regele. - Regele e ocupat.
O să-ţi placă Alfred. E o persoană impresionantă.
Veniţi.
Îţi place?
Îmi place.
E frumos.
- Ai putea dormi aici. E linişte. - E liniştit.
Strămoşii au construit grădina tocmai în acest scop.
- Pentru linişte. - Tu eşti Alfred.
Eu sunt.
- Sire. - Tu eşti Uthred.
Am auzit că eşti un războinic de nădejde.
N-am fost testat, stăpâne. Nu încă.
- Am avut noroc. - Norocul e bun.
Aşa spun luptătorii mei.
Nu prea am desluşit teologia norocului.
Poate fi noroc, dacă aşa vrea Dumnezeu?
Dacă Dumnezeu e cu tine, eşti un om norocos.
Da...
Ai dreptate.
E simplu spus, dar ai dreptate.
Vino cu mine. Vom vorbi înăuntru.
Părintele Beocca a vorbit mult de tine, Uhtred.
Credea că eşti prizonier, sclav al lui Ragnar, adevărat?
Ragnar mi-a fost ca un tată.
L-am iubit.
Totuşi, în Everwich, se vorbeşte că l-ai ucis.
Mint.
Kjartan.
Kjartan, aşa se pronunţă?
- Kjartan? - Kjartan.
A beneficiat cel mai mult de moartea lui Ragnar.
I-a luat locul iar acum este contele Kjartan.
- Un mare stăpân cu corăbii. - E scris acolo?
Orice descopăr despre duşmanii mei e scris acolo.
Interesul lui Kjartan este să te ucidă, nu-i aşa?
Nu ar vrea ca fiul lui Ragnar să asculte o altă poveste.
N-ar vrea ca el să audă adevărul, nu.
Nu.
Şi căpetenia Ubba,
deşi el însuşi călătoreşte acum spre nord,
a trimis oameni în Mercia întrebând unde locuieşti.
Dar nu şi de averea ta, presupun.
- De unde ştii toate astea? - Am ochi şi urechi
în fiecare regat.
Într-o zi, speranţa mea este ca toate regatele să devină unul singur,
unite sub un singur Dumnezeu.
- Un singur rege? - Dacă toţi sunt de acord, da.
Tot ce-a mai rămas din Anglia, este Wessex.
Naşterea unei Anglii,
ideea...
unui singur regat numit Anglia,
trebuie să înceapă aici.
Niciunde altundeva.
Cât timp va mai fi Wessex?
Soarta Wessex-ului va fi determinată de toţi englezii.
Doar unindu-se şi salvând Wessex, putem avea Anglia.
Doar salvând Wessex putem avea...
o Northumbria,
un Bebbanburg.
- Şi dacă Wessex nu poate fi salvat? - Niciunul nu vom mai exista.
Rugăciunile.
Şi puţin disconfort.
Voi spune pe scurt.
Danezii strâng o armată mare.
De fapt, au adunat o armată mare.
Unde s-au adunat?
S-au mutat în amonte, de la Lunden la Readingum.
Se pregătesc în timp ce vorbim.
Dar ai spus că Ubba e în nord.
- Atunci, cine-i conduce? - Contele Guthrum îi conduce.
Îl cunosc pe Guthrum.
Vom avea nevoie de fiecare avantaj,
iar părintele Beocca te consideră pe tine, Uhtred de Bebbanburg,
un mare avantaj.
În timp ce eu cred că eşti aici
numai pentru a te ascunde, să te salvezi.
Mă uit la tine şi văd un danez.
Îl văd pe Uhtred al nimănui
căruia nu-i pasă decât de el însuşi.
Acum trebuie să mă rog. Vrei să mă însoţeşti?
- Stăpânul să mă scuze. - Pe amândoi.
Desigur.
Mă aşteptam la asta.
Părinte Beocca.
- Sire? - Condu-i pe oaspeţi la odihnă.
Da, Sire.
Pot rămâne în Winchester, dar tu eşti răspunzător de ei.
Da, Sire.
Trebuia să te rogi cu el. Aţi fi creat o legătură.
Crede că suntem păgâni.
Alfred crede că danezii te-au abandonat.
Ubba ne-a abandonat. Mai sunt şi alţi stăpâni.
Majoritatea, dacă nu toţi, îl urmează pe Ubba,
aşa că, crede-mă, fetiţo, aţi fost abandonaţi.
- Îi cunoşti bine pe danezi, nu-i aşa? - Pe aici. Vreau să vedeţi ceva.
- Hrisoavele din Bebbanburg? - Da.
- Documentele pământurilor. - Da.
Le-ai ţinut în siguranţă?
I le-am arătat lui Alfred,
Ştie că eşti conte de drept.
Voi continua să le ţin în siguranţă,
dar, Uhtred, trebuie să te porţi ca un conte.
Hrisoavele nu au însemnătate.
Northumbria aparţine danezilor.
Nu aparţine danezilor. Le-a fost furată.
Dacă vrei avere, ia-le tu. Nu poţi ignora adevărul.
Dacă danezii sunt la Readingum, mă voi duce la Readingum.
Poftim?
- În ce rost? - Informaţii.
Dar avem informaţii,
şi ar trebui să te fereşti de ei.
Pentru informaţii noi.
Ştiţi unde s-au stabilit, dar nu ştiţi de ce.
Le ştim numărul şi poziţia.
Dar nu şi intenţiile.
- Sunt prizonier? - Intenţia lor e să atace.
- Când? - În primăvară.
- Întotdeauna e primăvara. - Mă duc la Readingum.
- Unde e? - E prea periculos.
Nu şi pentru mine. Sunt danezul ateu, ţii minte?
- De ce vrei să spionezi pentru Alfred? - Pentru că este conte de Anglia.
Sire?
Referitor la conversaţia despre paganism şi creştinism...
Da, Sire.
Cum decidem ce e mai adecvat?
Să-i luminăm sau să-i ucidem?
Răspândirea cuvântului Domnului, este desigur, misiunea noastră,
dar mă tem că păgânii, adevăraţii păgâni,
trebuie mai întâi să fie martorii puterii Lui.
- Uhtred se va întoarce? - Da, se va întoarce.
Dar cum se va întoarce? Ca fiind cine sau ce?
- Îl cunosc pe băiat. - Băiatul ăsta e acum bărbat.
- Îi cunosc sufletul. - Părinte Beocca, nu are suflet.
Şi ai spus şi tu,
păgânii trebuie să simtă puterea lui Dumnezeu.
Este scris aici.
Poţi pleca.
Vom vedea ce aduce ziua, Sire.
Dacă intenţia lor a fost să se odihnească iarna,
- ar fi rămas în Lunden, da? - Tu eşti spionul lui Alfred.
Următorul pas este să ucizi pentru el.
- Ai face asta? - Răspunde-mi la asta.
Dacă am trece râul ăsta şi l-am găsi pe Guthrum,
ce s-ar întâmpla? Ne-ar ucide pe amândoi.
Nu le datorăm nimic.
Alfred trebuie să ştie de danezi,
iar eu trebuie să-i câştig încrederea.
Crezi că-ţi va da Bebbanburg-ul. Dacă te înşeli?
Alfred...
Ai întrunit Consiliul. Care este motivul?
Sire, s-ar putea să nu fie un motiv bun.
Avem un păgân la curte
care susţine că are informaţii despre armată daneză.
Un păgân?
Iartă-mă, Sire, este Uhtred of Bebbanburg.
Garantez pentru cuvântul lui.
Uhtred!
Sire.
Am fost la Readingum.
I-am urmărit pe danezi.
Nu intenţionează să se stabilească.
Dacă ar fi fost aşa, ar fi rămas în Lunden.
Spui că intenţionează să ne atace?
- Da, Sire. - Ştim deja asta.
Im primăvară, vor bate la porţile noastre.
Vor porni marşul în câteva zile. Sunt sigur.
Cum de eşti aşa sigur?
Au făcut sacrificii. Luptătorii de rang obişnuit,
au prins şi au omorât păsări, stăncuţe.
Se face doar în zilele de dinaintea luptei.
Şi sunt înfometaţi.
Poate că au mâncat păsările.
Au sute de oameni şi cai şi puţine provizii.
Întâi, vor ataca un oraş bogat în grâne şi animale.
Nu cunosc prea bine ţara, dar am călătorit.
Cred că Abbendum este un asemenea loc.
Ca să-i înfrângi pe danezi,
trebuie să-i interceptezi pe drumul spre Abbendum.
Vor fi aici în câteva zile, Sire.
- Te-ai dus singur la Readingum? - Cu Brida.
De ce singur?
- De ce nu? - Deoarece mai toată viaţa ta,
ai trăit ca un danez. Arăţi ca un danez.
Poţi vorbi limba danezilor.
Prin urmare, presupun că poţi întinde capcane ca un danez.
De acord, Sire. Îşi imaginează că suntem păsări.
Unde pe drum spre Abbendum?
Unde ai alege să-i interceptezi armata?
Aş alege locul numit Dealul Asec, Sire.
Tu ai alege sau Guthrum ar alege?
L-am văzut. Trecătoarea se îngustează.
Nu poţi fi flancat.
Pentru danezi va fi dificil să lupte pe deal,
dar vor fi încrezători.
Nu se tem de saxonii din vest.
De ce? De ce nu se tem de noi?
Cred că sunteţi nişte fermieri, nimic mai mult.
Chiar şi având soarele în faţă,
ceea ce este posibil,
vor urca dealul ca să lupte,
iar asta poate fi în avantajul nostru.
"În avantajul nostru," spune el.
Eşti aici de câteva zile,
şi deja pretinzi că eşti din Wessex.
E absurd.
E mult prea convenabil, Sire.
Sire, sabia mea a fost făurită de un fierar saxon.
Sabia mea este pentru Wessex.
Nu întrerupe un nobil când vorbeşte.
El şi zdreanţa care îl urmează, sunt nişte impostori.
Nicio armată nu mărşăluieşte când vine iarna.
Tinere Odda, ajunge!
Sire.
Tu...
Ai vorbit dându-i acestui Consiliu, multe de discutat.
Sire.
Alfred, e aici la invitaţia ta. Şi acum?
Dacă danezii mărşăluiesc, trebuie să-i înfruntăm.
Aş prefera să fiu în vârful dealului decât să fiu pe teren plat.
Spun să mărşăluim spre Dealul Asec.
Dar...
Luaţi-l.
Luaţi-i pe amândoi. Închide-i undeva în siguranţă.
- Sire? - Ce înseamnă asta?
Am spus adevărul.
Am spus adevărul!
- Părinte Beocca! - Sire, te rog.
Beocca, ajută-mă!
Beocca!
Ai credinţă!
...Dissipa illorum machinations et astutias,
ut nos tuis armis munity
semper servemur ab omnibus periculis,
ad glorificandum Te,
- qui es unicus Victoria lărgitor... - Aşteptaţi!
- ...propter merita unigeniti...
Filii tui domini noştri jesu Christi. Amen.
Flancul stâng, aşteptaţi!
Aşteptaţi!
Arcaşi, fiţi gata!
La comanda mea!
Pentru Dumnezeu!
Pentru Wessex!
Pentru Anglia!
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania