Numele meu este Uhtred, fiul lui Uhtred.
M-am născut saxon
dar am fost răpit şi crescut de danezi.
Acum sunt legat de regele Alfred
şi legat prin căsătorie de Wessex.
Am o soţie creştină,
pe care o îndrăgesc...
...şi un copil pe care nu l-am văzut niciodată.
Am pământ împovărat de datorii
Este o sumă substanţială, Lord.
Alfred putea să şteargă datoria, dar a ales să n-o facă.
...şi un slujitor viclean în care n-am încredere.
Deşi îmi lipsesc metodele daneze
şi foamea lor de viaţă şi de luptă...
Niciodată să nu-l contrazici pe Ubba şi niciodată să nu te lupţi cu el.
...soarta mi-a chinuit inima saxonă cu un motiv.
Ubba şi armata lui s-au întors din Irlanda.
- Unde e flota mea?
Au plecat din Lundene de câteva zile şi sunt aproape, Lord.
Destinul este totul.
Ultimul Regat Sezonul 1 Episodul 5
Lord!
Când vei avea nevoie de ajutor?
Mildrith!
- Odda? - Mildrith, Slavă Domnului.
- Ce faci aici? - Trebuie să vii cu mine.
Pacea s-a încheiat. Suntem sub asediu.
- De când? - Ia repede ce ai nevoie.
Danezii vor ajunge aici imediat. Nu pot merge cu tine.
- Ba da, poţi. Trebuie. - Dacă nu mai e pace, ce e cu Uhtred?
- Mildrith, danezii au rupt armistiţiul.
Am ucis toţi ostaticii, iar ei au făcut la fel.
Dacă Uhtred a supravieţuit, înseamnă că este un trădător.
- Un danez. - Nu.
Oricum ar fi, nu mai eşti în siguranţă aici.
Trebuie să vii cu mine.
Mildrith, te implor, de dragul copilului tău.
Nu-ţi fă griji pentru noi, Lady!
Luăm animalele şi ne ducem pe dealuri!
Pleacă din locul ăsta!
Orice e de valoare, va fi îngropat!
N-o târâi, prostule. O s-o rupi în două.
Află ce conţine.
Cât vrei pentru cal?
Nu e de vânzare.
Îţi dau dublu cât face.
În argint.
- A fost adus cineva în viaţă?
Nu pe plaja mea.
Domnul a luat sute de bastarzi.
Deşi se spune că alte câteva sute au debarcat în siguranţă, mai sus, pe ţărm.
Prieteni de-ai tăi?
Ar trebui să-ţi duci familia la adăpost.
Ertwit?
Are ochii tăi... categoric.
Micul Ertwit. Micul Ertwit.
Să sperăm că nu moşteneşte şi constituţia mea.
Randul meu.
Au sosit.
Oh, shh, shh, shh.
- Odda? Wulfhere?
- Lord.
Vremuri dificile, cu care ne vom confrunta.
- Nu se odihnesc niciodată. - Mărşăluim toţi, Lord,
- sau suntem divizaţi? - Suntem divizaţi.
Amândoi veţi călări spre Severn, să-l confruntaţi pe Ubba.
Eu voi merge spre sud să-l confrunt pe Guthrum.
N-ar trebui să mergem toţi spre Severn, Lord?
Dacă prima bătălie este câştigată, danezilor s-ar putea să nu le pese.
Wulfhere, chiar şi victorioşi,
nu putem fi siguri de numărul supravieţuitorilor.
Câteva din corăbiile lui Guthrum, au ajuns la ţărm,
şi nu-l pot lăsa pur şi simplu să intre în Wessex.
Trebuie confruntat.
Odda, dacă vreunul dintre ei are noroc şi îi învinge repede,
- vom mărşălui în ajutorul celuilalt. - Da, Lord. Desigur.
Pregătiţi-vă.
Doamne, fată. Eşti numai bună de însămânţat.
Numai bună de însămânţat.
Oh! Mai bună decât orzul.
Mai bună decât orzul. Oh!
Doamne, fato! Eşti mai bună ca orzul!
Mai bună decât orzul.
Da!
Mai bună decât orzul!
Lord! Lord!
Iertare, Lord. Nu s-a mai întâmplat aşa ceva.
Îţi jur că nu se va mai întâmpla.
- A fost ideea ei. - Nu-i adevărat.
- Unde e soţia mea? - N-a fost ideea mea...
- Unde sunt soţia şi copilul meu? - Lord, aşteaptă. Aşteaptă, Lord!
- E cu Lord Odda, juniorul. - Odda?
Da, Lord. El ţi-a luat doamna şi copilul.
A mers de bunăvoie, Lord, să protejeze copilul.
- Fiul meu? - Da, Lord. Ai un fiu.
Chipeş omuleţul.
Seamănă cu tatăl lui.
Ar trebui să-ţi tai boaşele pentru c-ai pângărit-o.
- Da... nu, Lord, te rog. - Nu-mi pasă de tine, de soţia ta
de copiii tăi sau de curva ta.
Lord, m-a obligat s-o fac promiţându-mi o monedă.
A fost o promisiune falsă, Lord. N-am nicio monedă.
Am nevoie de un cal odihnit, mâncare şi băutură.
Da, Lord. Calul tău s-a întors.
E în grajd.
Casa mea nu este şi casa ta.
Nu, Lord. Iertare, Lord.
Pământul meu nu e al tău.
Dacă mă mai iei de prost o dată, te voi ucide.
Da, Lord.
O să-mi facă plăcere.
Vă cred pe cuvânt.
Lasă-mă singur.
Uhtred...
fiul lui Uhtred...
Suntem mai numeroşi, aşa simt.
Suntem mai numeroşi
dacă pui la socoteală fermierii şi femeile, Lord.
Te temi de ei, Leofric?
Eu nu, deşi unii se tem.
Nu e vorba de teamă. E vorba de strategie.
Dominăm dealul. Trebuie să vină la noi.
- Dacă se hotărăsc să aştepte, Lord? - De ce-ar face-o?
Pentru că suntem izolaţi pe deal.
- Proviziile se împuţinează. - Ei nu ştiu asta!
Rămânem în aşteptare, ne menţinem poziţia.
Cu puţin noroc, Alfred îl va dovedi pe Guthrum şi va veni cu întăriri.
Pentru moment, stăm liniştiţi.
pe acest deal.
Lord.
Se adună şi ne urmăresc.
Or fi ei pe deal,
dar eu nu vreau să mai aştept.
Deci...când pot să atac?
- O să citesc runele. - Storri
Vreau un răspuns clar.
O să-ţi dau unul.
Am răspunsul tău, Lord.
Priveşte. Aici suntem noi, la baza dealului.
Ei sunt deasupra.
Dar ăsta nu-i un avantaj.
Asta este o pană din tabăra lor.
Uscată şi decolorată.
Apa curge la vale, nu invers.
Ţi s-a îndeplinit dorinţa, Lord.
Un atac timpuriu este bun.
Sunt slăbiţi.
Se vor preda sau vor muri.
Apoi vom intra în inima Wessex-ului.
Zid de scuturi!
Înaintaţi! One! Two!
- Vin călăreţi! - Stop!
Ridic-o! Tu de acolo, ridic-o!
Du-te şi cheamă-l pe Lord Odda.
Seniorul!
E Uhtred.
- Cum de-a supravieţuit? - Îl vom întreba.
Conte Uhtred, ne temeam că ai fost ucis.
Nu eşti un miracol sau ceva mai puţin evlavios.
- Unde e? - Ce? Ce?
- Unde sunt soţia şi copilul meu? - E în siguranţă!
- Ai adus-o aici? - E în siguranţă, n-ai auzit?
- Am luat-o la adăpost şi atât. - Mildrith este cu soţia mea
pe pământul meu, în casa mea,
unde a trăit fericită cândva!
Lasă pumnalul deoparte!
Jură-mi că nu ţi-ai pus mâinile pe ea.
- N-aş face aşa ceva. - Jură!
Lord?
I-aţi imediat sabia delanga Lordul meu
Nătângule!
Ai cuvântul meu că nici Mildrith şi nici fiul tău n-au fost vătămaţi.
Îţi jur. Fă cum ţi-am spus.
Trădare, dar la ce ne aşteptam?
Destul cu luptele şi cu controversele!
Împrăştierea!
Acum!
Soţia ta rămâne tot fina mea.
Ar trebui să-i mulţumeşti fiului meu, nu să-l ameninţi.
Vino la mine când vei avea mintea limpede,
şi explică-mi de ce mai respiri încă şi eşti prost!
Te-ai întors din morţi neschimbat.
Trebuia doar să descaleci şi să întrebi:
"ai văzut-o pe soţia mea?"
Ar fi fost o alegere mai bună, da...
...dar atunci juniorul Odda n-ar mai fi făcut pe el.
Ai văzut-o? E bine?
Da, e bine.
- Pruncul, însă... - E bolnav?
- E urât. - La fel că taică-su?
Mai rău, cu boaşe foarte mici pentru un penis.
La fel că taică-su.
Dacă vrei să-i vezi, nătângule,
pleacă pe unde ai venit.
Vorbesc serios.
Eşti blocat pe dealul ăsta.
Şi aici, vom muri.
- Ce spune Odda? - Odda e cumsecade, dar ca războinic,
e viclean şi ameninţător ca o oaie.
Avem pământul, panta.
Nu voi ceda acest avantaj.
Dar dacă hrană e insuficientă, Lord,
- cât mai putem aştepta? - Vom găsi hrană.
Pentru câte zile mai avem hrană, două, trei, patru?
Suficientă cât să ajungă Alfred.
Chiar tu ai spus că furtuna a distrus mare parte din corăbiile lui Guthrum.
- Dar nu pe toate. - Dar suficiente, poate.
Deci, aşteptăm. Hm?
De acord. O vreme.
Îi dăm lui Alfred cât mai mult timp.
Le voi oferi negocieri.
În timp ce negocierile au loc,
vom trimite echipe la vânătoare. Mai multe.
Alfred o să vină.
Voi merge cu negocierile la Ubba.
Nu ai fost invitat.
E dreptul meu.
Dacă ceilalţi ostatici au fost ucişi, el cum a supravieţuit?
A fost răpit de mic de danezi, şi a supravieţuit.
Am face bine să-l urmăm.
Să-l urmăm?
Sau să ascultăm ce are de spus, asta voiam să spun.
Lord Ubba.
Ţi-l prezint pe Lord Odda din Wessex.
Se pare că nu există întâlnire la care să nu participi.
Sunteţi mai mulţi?
Lord Ubba,
Odda este cel mai de încredere general al lui Alfred.
Mă doare-n cot cine e.
Trebuie doar să se predea.
Nu va fi nicio predare.
Ce va fi?
Nu va fi nicio predare.
Deşi, te invit să te întorci la corăbiile tale.
Poate că Guthrum a rupt armistiţiul,
dar nu e nevoie ca Ubba să facă la fel.
Nu ne întoarcem la corăbii.
Iar eu nu voi pleca de pe deal.
- Nu ai nicio treabă în Wessex. - Treaba mea e să te ucid.
- Poţi încerca. - Flota lui Guthrum s-a dus.
Njord a ieşit din adâncuri
şi a tras flota lui Guthrum pe fundul mării.
Minţi.
Am văzut flota murind cu tot cu oameni.
Storri, ce spui?
Lord, nu văd pentru Guthrum. Văd pentru tine.
Storri a avut o creangă înfiptă în fund.
- Nici asta n-a prevăzut. - Nu..., e o minciună.
Toate sunt minciuni. Priveşte-i ochii.
Urmează să mori tu, Ubba. Ştiu asta. Am citit runele.
E o minciună sfruntată!
Earl Ragnar Neînfricatul, este cu zeii,
iar zeii sunt mânioşi pe tine. Moartea lui a rămas nepedepsită.
Răzbunarea lui Earl Ragnar nu este treaba mea!
- E treaba fiului lui. - Urmează să mori tu, Ubba.
Atunci, luptă-te cu mine! Vei vedea cine urmează să moară.
- Luptă-te cu mine! - Lord, negociem.
Nu vei mai spune nimic.
- Nu va mai spune nimic. - Nu va mai spune.
Mai bine aşa.
Nu voi mai spune nimic.
Discuţia s-a terminat.
Căcat de viezure.
Storri.
Storri!
Şi acum, eh?
- Unde am rămas, în căcat? - Acum avem timp.
Cum? Acum vor şi mai mult să ne omoare, dacă asta e posibil.
Ar trebui să atacăm.
Oamenii mei sunt buni.
Deşi jumătate dintre ei sunt înarmaţi doar cu cârlige, sunt aici.
Cârligele pot ucide.
Cât de bine îl cunoşti pe Ubba?
De când aveam 11 ani.
E cel mai mare luptător pe care l-am văzut.
Dar este precaut. Îi ascultă întotdeauna pe zei.
L-am aţâţat doar ca să-l fac să se îndoiască.
Îi va lua ceva timp să se lămurească.
Ţi-ai câştigat timpul,
dar îţi spun din nou că ar trebui să atacăm.
Dacă atacăm, vom fi flancaţi.
Oamenii mei vor muri...toţi.
Îi cunosc pe fiecare.
Sper ca dealul şi Alfred să-i salveze...
...să ne salveze.
Alfred nu va veni.
Produsele alimentare se vor termina şi mintea lui Ubba se va lumina.
Pare inevitabil. Ei vor lua Wessex.
Dacă am putea noi să-i flancăm pe danezi?
- Cum? - Le dăm foc la corăbii.
Chiar dacă sunt trei sau patru, vor fugi să stingă focul.
- Atunci atacăm. - Vor fi dezorganizaţi.
fără zid de scuturi.
Am putea să-i ucidem înainte să ştie că suntem acolo.
Cine va pune focul?
Eu.
Singur.
Dar vreau cuvântul tău că vom ataca
imediat ce focul va cuprinde tot locul.
Ai cuvântul meu.
Dacă reuşim, Lord, vei salva Wessex-ul.
Dacă reuşeşte să dea foc la corăbii,
va provoca, fără îndoială, panică printre danezi.
Ăsta-i scopul.
Cât de bine vom folosi panica?
Este posibil că atacul să fie un succes?
N-ar fi mai bine să scăpăm de pe dealul ăsta?
Ne-am putea întoarce în Winchester fără să pierdem vreun om.
În afară de Uhtred.
Tată,
dacă ceea ce spune Uhtred despre furtună este adevărat,
iar flota lui Guthrum este complet distrusă,
ne-am putea uni forţele cu Alfred.
Ne-am putea întâlni cu el pe drum.
Apoi putem merge cu toţii împotriva lui Ubba.
Ca strategie, are logică.
I-am dat cuvântul meu.
Dacă va muri,
îl poţi numi erou.
Ceilalţi sunt aici.
Trebuie să hotărâm ce le vei spune.
V-am chemat să va spun să va pregătiţi oamenii,
toţi oamenii, pe toată lumea.
- Plecăm în curând. - Plecăm, Lord?
Contele Uhtred s-a oferit voluntar să-i distragă pe danezi.
Va depune toate eforturile să le ardă corăbiile.
- A plecat? - Da.
- Singur? - Da.
Dacă distragerea îi reuşeşte, vom pleca.
- În ce direcţie, Lord? - Pregătiţi oamenii. Nu spuneţi nimic.
Lord Odda, cu respect, nu ne-ai spus nimic.
- V-am spus să vă pregătiţi oamenii. - Pentru luptă?
Pregătiţi-vă oamenii.
- Mergeţi. - Pregătiţi-vă.
Surorilor.
Nu văd nimic pe rău.
- În curând se va lumina. - Nu poţi să taci?
Prea bine.
Corăbii în flăcări!
- Ce se întâmplă? - Aduceţi găleţi şi butoaie!
Lord Odda, suntem pregătiţi.
Dar ce vom face?
A reuşit.
Priviţi! A dat foc la corăbii.
Atacăm!
Lord? Lord, eşti treaz?
- Lord? - Ce vrei?
Ard corăbiile!
- El a fost. Ştiu. - Da.
I-ai văzut murind pe deal. N-ai văzut şi focul?
Ţi-am spus. Văd doar ce-mi îngăduie runele.
- Câte corăbii au ars? - Nu ştiu. Multe.
Plănuiesc ceva. Cu siguranţă.
Lord?
Acolo. El e.
Tu! Uhtred Ragnarson!
Tu!
Ţi-e frică de mine?
Unu la unu!
Trasez eu careul!
O să te lupţi cu mine?!
Eşti fiul lui Ragnar Neînfricatul?
Sau eşti un laş?!
O să mă lupt cu tine, Ubba, dacă asta doreşti,
dar vei muri.
Adu-i un scut.
Eşti pe jumătate gol, Lord. Ai putea să răceşti.
Nu va dura mult.
Tu ai pus...focurile?
Trebuie să fi fost zeii.
Sunt mâniaţi pe tine.
Până la sânge sau până la moarte?
Ridică-te. Ridică-te!
Saxon de căcat!
Du-te-n Valhalla, Lord.
Zid de scuturi!
Ucideţi-i pe bastarzi!
Legaţi-i.
Legaţi-i impreună.
Legaţi-i strâns.
Cât mai strâns.
Dacă se opune vreunul, aruncaţi-l în rău!
Bagă asta în stomac, nătângule.
Dumnezeu ştie c-o meriţi.
Lordul Odda e rănit.
Grav.
S-a ţinut de cuvânt.
Aşa este.
E un om bun.
Un consilier bun.
Vreau ca Ubba să fie îngropat cu toporişca lui.
Toporişca lui a dispărut.
Tânărul Odda îl vrea bucăţi.
Nu, asta nu se poate întâmpla.
El ar fi făcut acelasi lucru.
E Ubba... Pentru danezi e ca un rege.
O să mă ocup să fie îngropat.
Tu...ai o sarcină de îndeplinit.
Du-te direct la Alfred, şi îngenunchează la picioarele lui
şi spune-i bastardului că ai salvat Wessex-ul.
Nu, mă duc la Mildrith.
Dacă nu te duci, alţi nemernici se vor duce.
Va există o recompensă.
Oamenii au văzut.
Ei ştiu ce-am făcut.
Lasă-i pe ei să-i spună lui Alfred.
Trebuie să-mi văd fiul.
Eşti un căcat.
O pungă cu bile.
Asta e ce poţi face cel mai bine?
Tâţâ?
Lord.
Vreau să-ţi mulţumesc că nu m-ai abandonat.
Ştiu că asta ar fi fost o alegere...
o alegere rezonabilă.
Mă duc acum la reşedinţa ta s-o văd pe Mildrith şi pe fiul meu.
Astăzi l-ai servit bine pe Alfred.
Mulţumesc, Lord.
Cine-i acolo?
Iartă-mă.
Eşti prea frumoasă să te deranjez.
Poţi să mă deranjezi...
imediat.
Uhtred, fiu al lui Uhtred.
Care este fiul altui Uhtred şi al altuia.
Are un regat de moştenit.
O să mă asigur că aşa va fi.
Mâine sau poimâine, mergem acasă
apoi spre Winchester.
Toţi trei. Da.
Oh.
Mă voi duce la Alfred
iar el va cădea la picioarele mele.
- Va cădea? - Va cădea.
Măcar ne va scăpa de datorie.
Şi va construi o sală mare şi va ţine un festin.
Mi-ar plăcea.
Mi-ar plăcea ca Uhtred să fie botezat...
...în Winchester.
Părintele Beocca ar putea realiza ceremonia.
Ar fi mulţumit.
Uhtred, asta-mi doresc.
Dumnezeu e bun, Uhtred.
Te-a ţinut în siguranţă.
Te-a adus înapoi acasă la mine.
Sabia mea m-a ţinut în siguranţă.
Crede-mă.
Dumnezeu e bun.
N-au plecat încă la război.
Asta-i bine.
Am să-i vorbesc.
Alfred trebuie să audă un mesaj clar.
Cum e starea de spirit în tabără?
Bună, Lord.
Oamenii sunt bine.
Se tem?
Nu mai mult ca de obicei.
Îmi...
Îmi fac griji că nu-i inspir,
că nu mă văd ca pe un luptător.
Lord...
Lord, e Odda.
Ce-i asta?
Tinere Odda.
Ai veşti. Unde-i tatăl tău?
A fost rănit în luptă.
O mare luptă la Cynuit, Lord.
Dar am un cadou pentru tine.
Ubba e mort.
Armata lui e înfrântă.
- E adevărat? - Da, Lord,
în urmă cu două zile.
Slavă Domnului. Slavă Lui.
Atunci, Wessex-ul este salvat.
Pentru o vreme.
Guthrum nu va avea de ales acum decât să facă pace.
În timp ce tatăl tău se recuperează, tu îi vei ţine locul.
Pământurile lui vor fi ale tale şi restul.
Wessex este salvat.
Toată lumea merge la palat.
O sărbătoare.
Asta trebuie să fie. O sărbătoare a rugăciunilor.
Prinde asta.
Cred că tu ai făcut asta.
Marea Sală este acum plină! Nu mai este loc!
Regele va mulţumeşte că aţi venit, dar trebuie să va rugaţi afară.
- Părinte Beocca! - Palatul este plin!
Părinte Beocca!
Va fi mâncare şi băutură pentru toţi...
Uhtred?
Chiar eşti în faţa mea?
Da, împreună cu pruncul meu.
Slavă Domnului, eşti în viaţă.
Sigur că sunt. De ce n-aş fi în viaţă?
Erai ostatic la Werham.
- Credeam că eşti mort. - Nu, părinte, am fost la Cynuit.
Am luptat la Cynuit.
Nu ţi-au spus?
- Mă duc să-l văd pe Alfred. - Ce este?
Nimic ce nu poate fi rezolvat cu timpul.
Uhtred!
- Mă duc să-l văd pe Alfred. - Nu, Uhtred, Alfred se roagă!
Uhtred, te rog!
Nu poti să-l deranjezi cand se roagă!
Uhtred.
Uhtred, sabia!
Iartă-mă, dar mi s-a spus că m-ai crezut mort?
Uhtred, nu e momentul potrivit.
Părintele Beocca m-a crezut mort,
şi totuşi, cu câteva zile în urmă, eram la Cynuit cu Lordul Odda.
Eu şi Lordul Odda am pus la cale planul de luptă.
- Nu ţi-a spus băiatul? - Uhtred, opreşte-te.
Poate ai vrea să vorbeşti acum.
Odda, nu spune nimic.
Poate ai vrea să povesteşti cum a murit Ubba.
Lord,aş vrea să invit consilierii
să ni se alăture în laude şi rugăciuni.
Laude?
Pentru ce? Pentru victorie? Pentru moartea păgânului?
- Cine credeţi că l-a ucis pe păgân? - Nu te pot salva.
Eu m-am luptat cu Ubba, unu la unu şi l-am ucis!
Toporişca lui împotriva săbiei mele!
Sabia asta!
Vrea să nege cineva de aici?
Rămâneţi pe loc.
Toată lumea să rămână pe loc şi în linişte.
Am auzit destule.
Ai spus destule. Nu eşti cuviincios.
Acum, bagă-ţi sabia în teacă, şi aminteşte-ţi de locul tău.
Lord, ce îţi spun...
Mi-ai întrerupt rugăciunea.
Ai întrerupt rugăciunea lui Christos,
şi ai adus arme într-un loc sfânt.
- Lord, îţi spun adevărul. - Vei merge direct la curte,
şi vei aştepta judecata mea!
Judecată? Pentru ce?
- N-am greşit cu nimic. - Taci acum!
Vom...
Vom continua cu un moment de tăcere
care ne va ajuta să ne regăsim liniştea.
Această întrerupere nu poate rămâne nepedepsită.
Trebuie să moară.
Pacea fie cu tine, draga mea.
De ce nu eşti capabil să judeci să arăţi răbdare?
Mă aştept doar la dreptate.
- Li se arată celor cu credinţă. - Nu e momentul să vorbim de asta.
Exact acum este momentul.
- Acum este nevoie de el. - Nu am timp.
Eşti plin de mânie.
Există un spirit rău în tine care trebuie alungat.
Ar trebui să priveşti spre Dumnezeu.
Mă voi ruga pentru tine.
Ai nevoie de umilinţă.
Am nevoie de dreptate, femeie!
- Eşti treaz? - Cu greu.
Trebuie să te ploconeşti.
- Iarăşi? - Vino cu mine.
N-am făcut decât să mă ascund de mănăstire.
Consilier Wulfhere.
Cred că îl cunoşti pe ticălosul ăsta.
Ne-am întâlnit.
Regele m-a trimis să te pedepsesc împreună cu Aethelwold.
Soţia lui îşi doreşte să va scot maţele prin fund.
Aelswith este mereu inventiv.
Lady, veţi merge la Aelswith pentru alinare. Va aşteaptă în capelă.
Ştii care este pedeapsa fiindcă ai scos sabia la rege?
O amendă.
- Plătită bisericii, fără îndoială. - Moartea.
Dar Alfred se simte îngăduitor.
Nu vei atârna în ştreang... nu azi.
Vrea să-l asiguri că vei păstra liniştea.
- Ce linişte? - Liniştea lui, prostule.
Îl doare fix în pula lui mică că l-ai ucis pe Ubba.
Contează doar că tânărul Odda şi-a asumat meritul.
Dacă tatăl lui moare din cauza rănilor,
Odda va deveni unul din cei mai bogaţi oameni din Wessex,
iar oamenii îi vor lăuda curajul.
- Curajul meu. - Nu pulă mică.
Soarele străluceşte acum spre tânărul găozar Odda,
şi e orbitor. M-ai înţeles?
Bun.
Trebuie să faci penitenţă.
Ce să fac?
Plocoane.
Vei fi îmbrăcat ca o fată, vei îngenunchia şi vei fi umilit.
Nu mă ploconesc.
Atunci dorinţa lui Aelswith se va îndeplini,
şi-ţi voi scote maţele pe fund. Ce alegi?
În genunchi.
Acum vă veţi târî până la palat
unde veţi pupa crucea şi veţi sta cu faţa pe pământ.
Şi pe urmă?
Dumnezeu şi regele va vor ierta.
- Mergeţi. - Asta e.
- Mergeţi! Lăsaţi-vă jos.
Mergeţi.
Asta este ceea ce primeşti.
Ia ca un bărbat.
Voi conduce,
dar îmi rămâi dator.
- Ce? - Oh!
Doamne, sunt un păcătos!
Nu te uita la mine!
Sunt un păcătos, Doamne,
cel mai mare păcătos pe care l-ai văzut!
- Ai dreptate. - Am cunoscut femeile, Doamne.
Multe, multe femei!
Ticălos norocos.
Femei de toate dimensiunile.
Cu ţâţe mari, cu ţâţe mici.
Le-am strâns şi le-am mozolit pe toate.
Mi-am odihnit capul pe ţâţăle frumoaselor
dar vicioaselor femei, Doamne.
Iartă-mă!
Am pierdut şirul numărului de femei pe care le-am avut,
dar ştiu că este exact jumătate din numărul ţâţelor mângâiate.
Oh, doamne, iubesc ţâţele!
Trimite-mi un înger, Doamne!
Ca să-l călăreşti?
Un înger fără ţâţe ca să mă îndrume!
Fără servitoare în dormitor, Doamne.
Te rog.
Te implor.
Trebuie să te întinzi să pupi crucea.
Pupă-mă-n fund.
Şi tu şi Dumnezeul tău.
Uhtred. Uhtred, opreşte-te!
Plecăm de-aici.
- Nu putem. - Plecăm. Adună-ţi lucrurile.
În curând se va întuneca, şi va urma botezul.
- Este important. - Fiul meu nu va fi botezat.
Niciun preot nu-i va şopti în urechi minciuni
şi amăgeli sau îl va scufunda în apă.
- Opreşte-te, Eşti furios! - Va fi păgân, la fel ca tatăl lui!
De ce spui asta?
Vom rămâne peste noapte dar atât. Vin să te iau dimineaţă.
- Unde pleci? - La băut,
şi la curve.
Iubesc ţâţele!
Şi apreciem scopul lor.
Ţâţele mici, ţâţele flexibile
obraznicele, dornicele, încântătoarele ţâţe, ţâţele moi, învăluitoare,
ţâţele care te fac să te simţi ca acasă.
Sunt ca nasul căţeluşilor,
minunate, doritoare, receptive la atingere.
Ce-ţi fac genunchii?
Nu-mi vine să râd de asta.
...învăluitoarele ţâţe...
Nu există nicio dreptate aici.
Există doar biserica.
Ştiai asta.
Am auzit că acum eşti omul tânărului Odda.
M-au trecut de la tată la fiu, ca pe o bucată de pământ.
Nu pot rămâne în Wessex.
Ai o soţie, un copil pe care abia aşteptai să-l vezi.
Unde te duci?
Odda se teme că-l vei ucide.
Spune-i că e posibil.
Spune-i în fiecare seară înainte de culcare.
Trebuie să găsesc o comoară,
dar aici, este imposibil.
Danezii ar vedea-o şi ar lua-o.
Atunci, asta vom face.
Ne facem danezi şi prăduim.
Oamenii te vor urma.
Aceia pe care i-am instruit,
şi cei care au fost la Cynuit, toţi te vor urma.
Spui să facem raiduri?
Găsim comori şi le luăm.
- Aici, în Wessex? - Nu.
Nu te caci în curtea ta.
Cornwalum. Le luăm de la Britanici.
Nu spune "da".
Nu încă. Gândeşte-te.
Voi face la fel.
De ce să fie Odda recompensat şi noi nu?
Lord.
Bine-ai venit.
Nu te aşteptam aşa devreme acasă.
Botezul a decurs bine?
E un copac bun.
- Ziua bună, lady. - O zi mizerabilă.
Unde-a căzut copacul ăsta?
Sus, pe creastă, Lord.
Pe pământul meu?
Da, Lord. Îl duc la moara lui Wigulf, să-l despice.
- Îl cumpără? - Îl despică, Lord.
Avem nevoie de lemne... Pentru reparaţii.
Îşi ia plata în lemne.
Dacă avem nevoie de lemne, de ce nu le despicăm singuri?
Wigulf le despică întotdeauna, Lord.
Dacă mă duc la Wigulf,
o să-mi spună cât de mulţi copaci a despicat,
iar tu îmi vei arăta lemnele?
Cât valorează un copac ca ăsta? 8, 9 şilingi?
Nu sunt sigur, Lord.
Cât plăteşte pentru lemnele mele?
Lord, e doar un copac.
- Cu cât te plăteşte? - Lady, va rog.
Cu cât te plăteşte pentru lemnul meu?
- Uhtred, nu! - Taci!
Uhtred.
Uhtred!
Asta a fost dreptate.
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team